Справа № 733/2229/24 Головуючий у 1 інстанції Карапиш Т. В.
Провадження № 33/4823/626/25
Категорія - ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Сакун І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження в справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 22 вересня 2024 року о 19 год 18 хв, по вул. Небесної Сотні, 48, у м. Ічня Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2024 року серії ААД № 832283, 22 вересня 2024 року о 19 год 18 хв, в м. Ічня по вул. Небесної Сотні, 48, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, та здійснив зіткнення з дерев`яним парканом господарства в м. Ічня по вул. Небесної Сотні, 48, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки потерпілій, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.09.2024 серії ААД № 832284, 22 вересня 2024 року о 20 год 07 хв, по вул. Небесної Сотні, 48, у м. Ічня, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з дерев`яним парканом вищевказаного господарства та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 (в) Правил дорожнього руху.

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.12.2024 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 733/2229/24, № 733/2230/24, № 733/2231/24 за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, та ухвалити нову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що технічними засобами не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а тому для підтвердження даного факту при складанні адміністративних матеріалів повинні були присутні два свідка. Зазначає, що відеозапис, не є належним доказом винуватості в ухиленні водія від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до вимог ст.266 КУпАП фіксування технічними засобами здійснюється лише при огляді водія, проте в даному випадку огляд не проводився. Звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що не були очевидцями будь-яких подій та не бачили особисто у той вечір ОСОБА_1 , і відповідно не бачили у нього будь-яких ознак сп`яніння. При цьому, повідомили суд, що їх письмові пояснення були виконані працівниками поліції, вони з ними не знайомились, лише поставили свої підписи, не читаючи. Також апелянт вказує, що факт ДТП не був задокументований належним чином, схема ДТП не містить будь-яких даних про транспортний засіб ОСОБА_1 чи про нього, у його присутності не складалася, на ознайомлення не надавалася. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №832284 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, що наданий суду, мається допис пункту правил ПДР, котрі нібито він порушив, вказане підтверджується примірником протоколу, що був вручений йому. На момент приїзду працівників поліції додому до ОСОБА_1 , він дійсно перебував уже в стані алкогольного сп`яніння, але на момент керування транспортним засобом він спиртні напої не вживав, а тому поліцейські повинні були скласти протокол відносно нього за ч.4 ст.130 КУпАП. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Сакун І.А., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №832276 від 22.09.2024, ОСОБА_1 , 22 вересня 2024 року, о 19 год 18 хв, по вул. Небесної Сотні, 48, у м. Ічня, Чернігівської області, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні місцевого показала, що 22.09.2024 після 19:00 год, вона повернулася з роботи додому в м. Ічня, вул. Небесної Сотні, 48, де їй розповіли, що ОСОБА_1 , керуючи своїм автомобілем, пошкодив паркан господарства, яке належить її матері, та в якому вони з останньою спільно проживають. Завдану своїми діями матеріальну шкоду ОСОБА_1 відшкодував.

У судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_4 показала, що проживає в АДРЕСА_2 . У кінці вересня 2024 року, точної дати вже не пам`ятає, повернувшись додому, вона побачила, що паркан її господарства похилився, а звідти їхав автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Того вечора ОСОБА_1 вона більше не бачила. Зі слів своєї доньки ОСОБА_3 дізналася, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, в`їхав у паркан її господарства, та покинув місце ДТП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на місце ДТП прибули працівники патрульної поліції. Свідок вказаного ДТП ОСОБА_3 повідомила останніх, що ОСОБА_5 своїм автомобілем пошкодив паркан її господарства та вдарив її сина, після чого покинув місце ДТП. Потім працівники поліції розшукали ОСОБА_1 та прибувши за місцем проживання останнього, повідомили його про те, що на лінію «102» надійшов виклик про вчинення ним ДТП та залишення місця пригоди, а також наявність свідків вчинення ОСОБА_1 вказаного ДТП. На відеозаписі чітко видно наявні в ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння, як порушення координації рухів та порушення мови. На запитання поліцейських, чи вживав ОСОБА_1 цього дня алкогольні напої, останній відповів, що вживав, так як сьогодні у нього день народження, після чого керував транспортним засобом. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився. Після цього, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколів про правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП. При цьому, під час складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 останній намагався домовитися з працівниками поліції не складати на нього протокол.

Щодо доводів апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з відеозаписів, останній будь-яких зауважень з приводу того, що він знаходився за кермом транспортного засобу не висловлював, в тому числі і не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, що свідчить про те, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія. Більш того, на час складання адмінматеріалів, ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем та вчинення даної ДТП саме з його вини.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від виконання якого він відмовився.

Твердження апелянта про те, що алкогольні напої він вживав після вчинення ДТП, тому його дії слід було кваліфікувати за ч.4 ст.130 КУпАП, є безпідставними та надуманими, адже такі факти в повному обсязі спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого видно як сам водій особисто вказував, що він вживав алкогольні напої, так як в цей у нього день народження, після чого керував транспортним засобом, і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні.

Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

При перевірці доводів апеляційної скарги невідповідностей протоколу серії ААД №832276 від 22.09.2024 про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП установлено не було.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновки суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є неспроможними. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №832283 від 22.09.2024 за ст.124 КУпАП та серії ААД №832284 за ст.122-4 КУпАП, згідно яких:

22 вересня 2024 року, о 19 год 18 хв, у м. Ічня, по вул. Небесної Сотні, 48, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, та здійснив зіткнення з дерев`яним парканом господарства в м. Ічня, по вул. Небесної Сотні, 48, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки потерпілій. Своїми діями порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.23).

22 вересня 2024 року, о 20 год 07 хв, у м. Ічня, по вул. Небесної Сотні, 48, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з дерев`яним парканом вищевказаного господарства та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями порушив п. 2.10 «в» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена 122-4 КУпАП (а.с.44).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- схемою наслідків ДТП без потерпілих, в якій відображені ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, місце зіткнення та сліди автомобіля причетного до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та об`єктів (а.с.24);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо зіткнення автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , з парканом їх господарства, який покинув місце ДТП (а.с.25, 26).

Відеозапис, дійсно не містить обставин ДТП, але містить інформацію про те, що після прибуття працівників поліції на місце скоєння ДТП свідок вказаного ДТП ОСОБА_3 повідомила останніх, що ОСОБА_5 своїм автомобілем пошкодив паркан її господарства та вдарив її сина, після чого покинув місце ДТП. Потім працівники поліції розшукали ОСОБА_1 та прибувши за місцем проживання останнього, повідомили його про те, що на лінію «102» надійшов виклик про вчинення ним ДТП та залишення місця його вчинення. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 надати пояснення з приводу вчиненого ним ДТП, на що останній заперечував свою причетність до скоєння ДТП. Зі згоди власника працівники поліції візуально оглянули транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї господарства ОСОБА_1 , та виявили пошкодження заднього бампера автомобіля, характерні для ДТП (у вигляді подряпин). Після цього ОСОБА_1 зробив припущення, що він міг здавати автомобілем заднім ходом та ненароком зачепити паркан. Після цього поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП. Також ОСОБА_1 повторно висловив припущення про те, що, розвертаючись своїм автомобілем, міг зачепити паркан господарства в м. Ічня, по вул. Небесної Сотні, 48.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом пункту 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, вказаних правил ОСОБА_1 не дотримався, оскільки, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, та здійснив зіткнення з дерев`яним парканом господарства в м. Ічня, по вул. Небесної Сотні, 48.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені в матеріалах справи, та підтверджений зібраними по справі доказами, і що спростовує пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини в даній ДТП.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 теж не дотримався, оскільки в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди вказані вимоги норми закону поширювалися саме на водія автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , який після допущеного зіткнення з парканом повинен був зупинитися та залишитися на місці пригоди до прибуття працівників поліції.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та схеми до нього.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є неспроможними і не заслуговують на увагу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в справі, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, а також будучи причетним до вказаної ДТП, залишив місце події, чим порушив п.2.10 «в» Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи судом першої інстанції закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, а тому положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний