Справа №-613/1364/25 Провадження №-3/613/499/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Сеник О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 696170 від 08.07.2025, 29.06.2025 о 23 год 30 хв. ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме вчинив з нею сварку, яка тривала протягом 5-10 хв., в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, висловлював образи, на зауваження припинити свої дії не реагував, чим спричинив емоційну невпевненість ОСОБА_2 , та нездатність захистити себе, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибув, беручи до уваги, що згідно з вимогами ст.268 КУпАП адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи обов`язковою, суддя вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 цього Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством (умисним вчиненням діянь психологічного характеру), які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, розуміють словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, за умови якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

За визначенням ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно зазначити опис обставин, установлених під час розгляду справи, навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У протоколі серії ВАД №696170 від 08.07.2025 зазначено: «чим спричинив емоційну невпевненість ОСОБА_2 , та нездатність захистити себе, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному здоров`ю».

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, надано:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 просила прийняти міри до ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї неправомірні дії;

- довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_2 , яка зазначила, що 29.06.2025 приблизно о 23:30 год до неї приїхав її колишній співмешканець ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де у них виник конфлікт через автомобіль, який вони придбали під час спільного проживання. Під час конфлікту ОСОБА_1 висловлювався в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою та образливими словами, після чого ОСОБА_2 визвала наряд поліції. Після конфлікту ОСОБА_2 стало зле, піднявся тиск, приймала заспокійливе;

- пояснення свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 29.06.2025 приблизно о 23:30 год за адресою: АДРЕСА_2 , колишній співмешканець її матері ОСОБА_1 почав стукати по вікнам їхнього домоволодіння, після чого влаштував сварку з її матір`ю ОСОБА_2 , виражався нецензурною лайкою та погрозами. Дана сварка виникла через автомобіль, який був придбаний її матір`ю за власні кошти під час спільного проживання з ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що 29.06.2025 приблизно о 23:30 год він приїхав до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де у них виник словесний конфлікт через автомобіль, який був придбаний під час спільного проживання. Під час конфлікту вони розмовляли на підвищених тонах, але в бік колишньої співмешканки ОСОБА_1 нецензурною лайкою не висловлювався та не погрожував. Конфлікт тривав близько 5-ти хвилин, після чого ОСОБА_1 поїхав додому;

- довідка-характеристика, видана виконавчим комітетом Шарівського старостинського округу, відповідно до якої ОСОБА_1 за час проживання в селі має добрі відносини з односельцями та сусідами, компроментуючих матеріалів немає.

Однак, жодних доказів заподіяння шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 до адміністративного матеріалу не додано.

Як зазначила ОСОБА_2 у письмовій заяві, поданій до суду, вона не має претензій до ОСОБА_1 ..

В силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, саме по собі вчинення обапільної сварки та висловлення образ на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, окрім як ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте, у даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи емоційну невпевненість та нездатність себе захистити або завдала шкоду психічному здоров`ю потерпілій.

Вказане не свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а відтак, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник