Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1161/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., за участю секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області стосовно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 о 12 год. 20 хв. за адресою с. Кременчуки Хмельницького району, перехрестя с.Кременчуки вулиці Привокзальна та автодороги Т-2324 Старокостянтинів-Антоніни 19 км, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Опель Астра днз НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, порушив вимогу Д.З. 2.1 Дати дорогу та не надав перевагу в русі тз Renault Kangoo з ДНЗ НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ Renault Kangoo з ДНЗ НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого тз отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3. «б» ПДР та п. 16.11. ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Вказав, що перед виїздом на головну дорогу зупинився, та, подивившись вліво, впевнився, що автомобіль, який рухався по головній дорозі зліва, ще далеко. Справа автомобілів не було. Виїхавши на головну дорогу (у напрямку наліво), побачив, що автомобіль іншого водія (як виявилось, ОСОБА_2 ) їде просто на нього. Щоб уникнути зіткнення лоб в лоб, він повернув кермо праворуч. Відбулось зіткнення у бік, від якого його автомобіль розвернуло на 180% і відкинуло на 10 метрів.

Вказав, що стосовно водія іншого транспортного засобу - ОСОБА_2 , наявне кримінальне провадження, яке розглядається у суді, та у якому ОСОБА_1 є потерпілим.

У судовому засіданні 11.07.2025 представник поліції вказав, що склав матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі надісланих матеріалів кримінального провадження, зокрема, висновку експертизи, згідно якої у ДТП є вина обох водіїв.

Ухвала про закриття кримінального провадження відсутня.

ОСОБА_1 у судових засіданнях подав такі клопотання:

1. Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП в зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому вказав, що наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст.38 КУпАП строки. Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

2. направити протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 для належного (додаткового) оформлення до ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Таке клопотання мотивоване тим, що експерт у висновку встановив, що порушення ним пунктів ПДР потягнули за собою створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху. Отже, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а не ст.124 КУпАП, оскільки вони не спричинили пошкодження транспортних засобів, як того вимагають положення ст.124 КУпАП.

Вказаним висновком підтверджується, що саме дії водія Renault-Kengoo ОСОБА_2 спричинили пошкодження транспортних засобів, в той час як його дії призвели лише до створення аварійної ситуації.

Вказує, що за умови дотримання водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (швидкість руху та гальмування в межах своєї смуги руху) пошкодження транспортних засобів не настали б, оскільки він ( ОСОБА_1 ) проїхав його ( ОСОБА_2 ) смугу руху і зайняв відповідне положення на зустрічній смузі (відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 ), куди водій ОСОБА_2 безпідставно виїхав.

Щодо такого клопотання суддя виходить з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення можуть бути поверненими виключно, якщо вони складені без додержання вимог ст.256 КУпАП та з недоліками, які б унеможливлювали розгляд протоколу як такого. Як приклад, не зазначення повного прізвища, імені або по-батькові особи, яка притягається, або місця її проживання, не зазначення частини статті, за якою складено протокол, тощо. В інших випадках недоліки протоколу про адміністративне правопорушення можуть бути усунені під час судового розгляду або бути підставою для закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є обставинами, які унеможливлюють розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення по суті, підстави для направлення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів відносно ОСОБА_1 для дооформлення відсутні.

Питання, які ставляться в клопотанні про повернення протоколу на доопрацювання, відносяться до питань оцінки доказів, що відповідно до ст. 252 КУпАП покладено на орган (посадову особу), що розглядає протокол та додані до нього матеріали.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що за змістом вимог ст.256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відомостей про вчинення водієм іншого порушення ПДР України у даному адміністративному матеріалі не міститься; у разі складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, судом дане питання буде вирішуватися окремо.

3. Призначити у даній справі автотехнічну експертизу.

Просить на вирішення експертом поставити наступне питання: чи перебувають з технічної точки зору дії водія автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 у причинному зв`язку з отриманням механічних пошкоджень транспортними засобами під час ДТП, яка сталась 11.09.2024 року р. о 12 год 20 хв за адресою с. Кременчуки перехрестя вул. Привокзальна та автодороги Т- 2324 Старокостянтинів-Антоніни 19 км, за участі автомобіля Opel-Astra, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Renault Kengoo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .?

Таке клопотання мотивоване, зокрема, тим, що в дослідницькій частині висновку експерта не передбачено проведення експертом жодного дослідження про встановлення причинно-наслідкового зв`язку між його діями та спричиненням пошкодження транспортних засобів, які б надали можливість експерту дійти висновку, що невідповідність дій водія Opel-Astra ОСОБА_1 технічним вимогам дорожнього знаку 2.1 та п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Вказує, що такий висновок експерта суперечить визначеному вище дослідженню експерта про те, що наслідком порушення ним Правил дорожнього руху є створення небезпечної ситуації та змушення водія автомобіля Renault-Kengoo вжити екстрених заходів - зменшення швидкості аж до зупинки.

Натомість, зі змісту висновку експерта вбачається, що експерт дійшов висновку про те, що водій автомобіля Renault-Kengoo ОСОБА_2 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем Opel-Astra шляхом екстреного гальмування, з зупинкою автомобіля Renault-Kengoo до смуги руху Opel-Astra, при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

При цьому, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Заявивши клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, заявник посилався на наявність суперечливих висновків експерта, висновок якого наявний у справі.

Водночас, згідно такого висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-25/6052-ІТ від 04.04.2025, у цій дорожньо-транспортній ситуації, при вказані в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 технічним вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо -транспортної пригоди.

Згідно п.1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Отже, наведені у клопотанні доводи про необхідність призначення експертизи є необґрунтованими, оскільки висновок щодо такого питання уже викладено.

Також суд зауважує, що причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях характеризується тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями Правил дорожнього руху й відповідними наслідками. Причинний зв`язок - це об`єктивний зв`язок між дією (бездіяльністю) тієї чи іншої особи і певним наслідком. Встановити причини - означає дати відповідь на запитання про те, чому явище відбувається, чим воно викликане, що знаходиться в його основі.

На підставі викладеного, слід відмовити в задоволенні клопотання про призначенні автотехнічної експертизи.

Інші клопотання не заявлялись.

Щодо суті справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а відсилає до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме обов`язки покладались на винну особу, відповідно до Правил дорожнього руху, та які ним не виконані.

Згідно із п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Зазначені вимоги ПДР України є імперативними та обов`язковими для виконання.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджена, крім відомостей з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №359380 від 12 червня 2025 року, із додатком - схемою наслідків ДТП, також копіями матеріалів кримінального провадження №0000280 від 16.10.2024, зокрема:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_2 від 03 грудня 2024 року, ОСОБА_1 від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_3 (пасажира) від 04 грудня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 20.02.2025 (поліцейського, який прибув на місце ДТП) з фотоматеріалами;

- відомостями з висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-25/6052-ІТ від 04.04.2025, згідно якого у цій дорожньо-транспортній ситуації, при вказані в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 технічним вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо -транспортної пригоди.

У висновку також вказано, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 при в`їзді на нерегульоване нерівнозначне перехрестя з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі ТЗ, що наближався до нього по головній дорозі. Своїми діями водій автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 створював небезпечну ситуацію та змушував водія автомобіля Renault-Kangoo вжити екстренних заходів - зменшення швидкості аж до зупинки. Тому в діях водія автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 вбачається невідповідності технічним вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 Дорожні знаки та п.10.1, 16.11 ПДР.

З огляду на те, що за умов дотримання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.10.1, 16.11 ПДР водій автомобіля Opel-Astra ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти пригоді, то невідповідність його дій вказаним вимогам ПДР з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди.

Досліджуючи наявні у справі докази (протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, висновок експертизи), суд приходить висновку, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг, та додатково здійснюючи маневр повороту ліворуч, повинен був надавати дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі незалежно від напрямку його подальшого руху, що не було здійснено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не дотримався вищенаведених вимогПДР України.

Суд також враховує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом лише стосовно конкретної особи та в межах складеного протоколу.

Отже, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України. А тому, суд не дає оцінки доводам про порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 у цій же ДТП, оскільки вони виходять за межі даної справи.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі без дослідження питання про вину, суд звертає увагу на таке.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП слідує, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Згідно зі ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є особа винною у його вчиненні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Вказана норма КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Однак п.7 ч.1 ст.247 КУпАП містить посилання саме на ст.38 КУпАП, яка підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №686/4557/18, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З точки зору матеріального підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення, а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі.

Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєному адміністративному правопорушенні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та, постановляючи рішення, необхідність визнання його винним.

У той же час, станом на момент розгляду справи судом строк накладення адміністративного стягнення закінчився (правопорушення мало місце 11.09.2024; протокол складено на підставі матеріалів кримінального провадження 12.06.2025, однак відсутні відомості про закриття кримінального провадження; протокол із додатками надійшов до суду 02.07.2025).

Водночас, відповідно до наведеної вище норми п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.124, 247, 276-280,283-285,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення автотехнічної експертизи - відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження задовольнити частково.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв