ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/439/25
Провадження №3/477/359/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань Клюсевич-Шараповою Н.М.,

без участі особи, відносно якої складено протокол,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, громадянина України, працюючого неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №601480 від 24 лютого 2025 року, в той день о 07:30, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухався по автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 169-й кілометр, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість, але на вимогу поліцейських відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення стану сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду він не з`явися, надав письмові заперечення, в яких просив виправдати його і закрити провадження в справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що після зупинки транспортного засобу поліцейські перевіряли його документи і запідозрили в порушенні порядку військового обліку. Тому запропонували з ними проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, з невідомих для нього причин вони привезли його до медичного закладу в м. Херсон, де почали готувати документи для проходження ним на визначення стану наркотичного сп`яніння. Він розгубився, так як ознак сп`яніння у нього не було і не міг зрозуміти з яких підстав необхідно проходити огляд. Підозрюючи, що може відбутися певна фальсифікація за домовленістю з лікарями, він відмовився слідувати до медзакладу. Вказав, що поліцейськими був порушений порядок його огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки ознак сп`яніння у нього не виявили, а тому медичний огляд на стан сп`яніння був безпідставний.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (далі - Інструкція).

Пунктом 4 розділу І цієї ж Інструкції визначені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, в п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

При цьому в п. 12 цієї ж Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22, розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічні положення щодо проведення огляду водія на визначення стану сп`яніння виписані і в ст. 266 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , в якому записана суть правопорушення, яке зазначено вище, додано два DVD-R диск із відеозаписом події. В протоколі ним власно річно записано, що пояснення він надасть в суді.

Дослідженням відеозаписів на DVD-R дисках встановлено наступне.

24 лютого 2025 року, --- поліцейськими був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким кермував ОСОБА_1 . Під час перевірки його документів поліцейські запідозрили його в ухиленні від військового обліку. В зв`язку з цим він погодився проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення данних. По шляху слідування відеозапис продовжувався і ним зафіксовано як один із поліцейських зв`язувався по телефону невідомо з ким і обговорював необхідність проходження ОСОБА_1 медичного огляду. він запитав у ОСОБА_1 : Освідування пройдете?, на що той відповів: Конешно. Чого ні.

Записом зафіксовано як екіпаж поліцейських разом із ОСОБА_1 зупинився на одній із вул. в м. Херсон, де поліцейські почали готувати документи на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, зокрема й направлення до медичного закладу. Під час цього він спілкувався з поліцейським і розпитував про порядок огляду можливість виявлення позитивного висновку та наслідків. При цьому також поліцейський повідомив йому про розмір можливого штрафу у разі визнання вини, але через відсутність у нього посвідчення водія його суд не позбавить його права на керування транспортними засобами. Крім того поліцейський вказав, що судом йому може бути призначено стягнення у виді громадських робіт.

З досліджених записів вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські, без виявлення у нього будь-яких ознак сп`яніння, доставили його до медичного закладу для огляду на визначення стану сп`яніння.

В иходячи із цього суд не знаходить доведеною вину ОСОБА_1 , оскільки поліцейськими не вчинялися дії по виявленню ознак сп`яніння та вони виявлені і водію повідомлені не були, а положення ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року вказують, що огляд на визначення стану сп`яніння повинен проводитися, якщо такі ознаки були виявлені. Оскільки ознак сп`яніння виявлено не було то вимога пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння є неправомірною і безпідставною, і як наслідок складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися законним. До того ж суд звертає увагу про неправомірні роз`яснення поліцейським водію про те, що його не може бути позбавлено права керування транспортними засобами, проте судова практика йде шляхом необхідності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, навіть якщо такого права особа не отримувала. Це було виписано в постанові Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20.

Також неправомірним є посилання поліцейського про можливість призначення йому адміністративного стягнення у виді громадських робіт, оскільки в ст. 130 КУпАП, за якою відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, такого стягнення не передбачено.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за

ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко