ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9235/25
провадження № 3/753/4029/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, рнокпп НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.05.2025 до Дарницького районного суду м. Києва з Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшов протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У протоколі зазначено, що 23.04.2025 о 21-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини. Під час сварки ОСОБА_1 притиснув потерпілу до стіни та викручував руки, чим задав психологічного та фізичного болю.

В суді ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні домашнього насильства вказуючи, що колишня дружина разом зі їх старшою дочкою обмовляють його. Причиною цього, на його думку, є ревність до його гарних відносин з сином ОСОБА_3 , 2016 р.н. та намагання обмежити його права як батька. Пояснив, що 23.04.2025 увечері, коли він на прохання сина дозволив йому погратись на своєму мобільному телефоні, до кімнати зайшла колишня дружина, яка стала вимагати, щоб син віддав їй телефон. Син відмовився виконати вимогу матері, і тоді вона відібрала телефон силою. Спочатку він вирішив не втручатись у конфлікт, щоб дати ситуації заспокоїтись, а вже пізніше попросив колишню дружину повернути йому телефон. Вона відмовилась повертати телефон, сховавши його за спиною, і тоді він його вихопив. Після цих подій ОСОБА_2 ударила його в обличчя та почала кричати, створюючи ілюзію ніби то він її побив. Стверджував, що під час конфлікту він не вдавався до погроз, фізичного чи психічного тиску. Просив урахувати, що в день конфлікту ніхто до поліції не звертався.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що відібрала у сина телефон, щоб обмежити його доступ до ігор, віднесла цей телефон у свою кімнату і відмовилась його повертати колишньому чоловіку, після чого останній відібрав у неї телефон силою, застосувавши тим самим фізичне і психічне насильство.

Опитана як свідок повнолітня дочка сторін ОСОБА_4 підтвердила пояснення матері вказуючи, що була присутня під час конфлікту батьків, який розпочався після того як мати забрала телефон у молодшого брата. Пояснила, що з метою уникнення конфлікту мати пішла до своєї кімнати, натомість батько пішов за нею, притиснув її до стіни і силою забрав телефон, при цьому кричав, що вона не має права його утримувати. Стверджувала, що подібні агресивні дії вчиняються батьком постійно, а ще він вдається до маніпуляцій, щоб схилити брата на свій бік.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідка та дослідивши письмові і електронні докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У змістовному відношенні подія адміністративного правопорушення - це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося у певному часі, місці та певним способом, а склад адміністративного правопорушення - це встановлена законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Частиною першою статті 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Визначення форм домашнього насильства дано у статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідно до якої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже за змістом наведених нормативних положень суб`єктивна сторона адміністративно караного домашнього насильства характеризується тільки умисною формою вини.

З пояснень колишнього подружжя убачається, що втрата любові, поваги та низка інших факторів стали причиною припинення їх шлюбу, спричинили між ними особисту неприязнь і постійний конфлікт, який періодично загострюється на грунті їх проживання в одному житлі та неспівпадіння поглядів на методи виховання малолітнього сина.

Одним із проявів загострення такого конфлікту і були події, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому певні дії фізичного характеру були застосовані ОСОБА_1 у відповідь на поведінку потерпілої, яка відмовилась повернути йому телефон добровільно.

Зазначені події зафіксувала на власний мобільний телефон дочка сторін, яка у їх конфлікті виступає на боці матері.

Що стосується присутності під час описаних подій малолітнього сина сторін, то цей факт не знайшов свого підтвердження в суді.

З огляду на викладене суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона цього правопорушення - умисність, що виключає відповідальність за домашнє насильство і є підставою для закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 173-2, пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 248-252, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: