КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/2085/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Київ

справа № 761/46342/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Козинського Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Козинський Є.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що схема місця ДТП, як невід`ємна складова протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2024 року за своїм змістом не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на «Схемі місця ДТП» відсутнє відображення фіксації замірів транспортного засобу ОСОБА_1 відносно краю проїжджої частини (дороги), що обмежена бордюрним каменем, згідно наданих світлин, та відеофіксації з місця дорожньо-транспортної пригоди відстань між правим краєм транспортного засобу та бордюрним каменем, що фізично обмежує подальше інтервальне зміщення транспортного засобу в крайнє праве положення, становить близько 0,25 м. Вищевказане свідчить про рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 здійснювався якнайближче до правого краю проїзної частини, незалежно від кількості самостійно визначених водіями смуг руху у відповідному напрямку.

Вказував, що вини ОСОБА_1 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди немає, оскільки своїми діями він не порушив жодного пункту ПДР, керував автомобілем згідно дорожніх знаків на дозволеній швидкості, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення, серія ЕПР1 №187251 від 02 грудня 2024 року з додатком «Схема місця ДТП», як невід`ємною його частиною, не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликати сумнівів.

Посилався на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи всупереч вимогам закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку доводам ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Також захисник-адвокат Козинський Є.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року.

В обґрунтування вимог, посилався на те, що згідно змісту постанови Шевченківського районного суду м. Києва, така є винесеною 17 січня 2025 року. Натомість, належним чином завірена судом копія такої постанови була одержана особисто ОСОБА_1 лише 14 лютого 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 17 січня 2025 року.

Копію повного тексту оскаржуваної постанови було отримано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 14 лютого 2025 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Апеляційна скарга захисника-адвоката Козинського Є.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 була подана до суду 24 лютого 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання ОСОБА_4 вимог п. 2.3 б), 13.1 ПДР України, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, утворенням механічних пошкоджень на транспортних засобах, та про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 13.1 ПДР України водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187251, 02 грудня 2024 року о 17.10 год. в м. Києві, по вулиці Глибочицькій, 53, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу скоїв наїзд на транспортний засіб MG4 д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3 б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 02 грудня 2024 року о 17 год. 10 хв., він керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вулиці Глибочицька в сторону метро Лук`янівська в крайній правій смузі з приблизною швидкістю 40 - 45 км/год, жодних маневрів не здійснював. Під час руху відчув удар в лівій стороні автомобіля. Як з`ясувалося пізніше сталося зіткнення його автомобіля з автомобілем MG4 д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що ним було дотримано боковий бічний інтервал, його автомобіль під час руху тримався якомога правіше, що підтверджується фото з місця ДТП з яких вбачається, що положення його автомобіля знаходиться біля краю проїзної частини. На його переконання ДТП сталося тому, що водій автомобіля MG 4 д.н.з. НОМЕР_2 під час керування транспортним засобом не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем та спричинив йому механічні пошкодження.

З пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_3 вбачається, що 02 грудня 2024 року о 17 год. 10 хв., останній рухався на автомобілі MG 4 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вулиці Глибочицька 44/4 в сторону Лук`янівської в лівій полосі руху біля трамвайної колії, навпроти будинку за номером 44/4 в правій полосі руху рухався автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , водій даного транспортного засобу не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем. В результаті зіткнення у автомобіля Volkswagen склалося ліве водійське дзеркало, пошкоджено ліве переднє крило та бампер (лакофарбове покриття), а в його автомобіля пошкоджено праве переднє крило та праві передні двері. Зазначає, що уникнути зіткнення не було можливості оскільки зліва по руху автомобіля трамвайна колія з активним рухом трамваїв.

Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що схема місця ДТП, як невід`ємна складова протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2024 року за своїм змістом не відповідає вимогам чинного законодавства, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки складання схеми ДТП відбулося за участю самого ОСОБА_1 , який її підписав без зауважень і правильність всіх наявних у ній відомостей підтвердив.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З урахуванням розміщення транспортних засобів один відносно одного та відносно сталих орієнтирів зазначених в схемі місця ДТП, фотографій на яких зафіксовані місця розташування транспортних засобів при ДТП та характер їх пошкоджень, письмових пояснень учасників ДТП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Козинському Євгену Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Козинського Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.