ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/676/25Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/394/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 21 травня 2025 року о 22 год. 32 хв. ОСОБА_1 в с.Ланівці по вул.Ринок,4 Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotester Drager 6810» ARAM 0601, результат огляду становить 1,14% проміле, з результатом водій погодився, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року скасувати та провадження у справі закрити.

Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою, суперечить вимогам закону, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Посилається на те, що висновок судді про порушення ним п. 2.9 а ПДР України не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що згідно до відеозаписів поліцією не доведено факт його керування автомобілем у зазначений час і це не доводиться наданими суду матеріалами справи та не доведено під час розгляду справи у суді.

Звертає увагу, що суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили суду факт, що автомобілем керувала його дружина, а не він.

ОСОБА_1 та адвокат Когут О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Відповідно до клопотання, зазначеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить апеляційний розгляд справи проводити у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №337819 від 21.05.2025 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 21.05.2025 року о 22 год. 32 хв. в с. Ланівці по вул. Ринок, 4 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 Арам 0601, результат - 1,14‰ проміле. Водій з результатом погодився, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП Борщівська міська лікарня відмовився, чим порушив вимоги п.2.9.а. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських та автомобільного відеореєстратора убачається, що під час патрулювання 21.05.2025 року, було виявлено транспортний засіб марки ВАЗ 21093, д.н.з., під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Після зупинки транспортного засобу водію повідомлено, що керував транспортним засобом в темну пору доби, в якому не працювали задні та габаритні вогні, чим порушив п.31.4.7ї ПДР, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.

Під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6810, на що водій погодився. Результат огляду - позитивний 1,14% проміле. Водій з результатом погодився та проходити огляд на стан сп`яніння у медзакладі відмовився.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.06.2025 року, з яких убачається, що він 21.05.2025 року, у вечірній час, вживав пиво.

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.05.2025 року.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що не доведено факту керування ним автомобілем, оскільки судом встановлено з показів свідка поліцейського ОСОБА_4 , який вказав, що після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння, а на місці водія не було нікого. ОСОБА_1 на місці зупинки визнав, що керував транспортним засобом (відео 22:48) та дружина ОСОБА_3 вказала, що не керувала транспортним засобом (відео 22:38), що підтверджує відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Суд правомірно критично оцінив пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначали, що 21.05.2025 року о 22 год. 32 хв. в с.Ланівці, автомобілем, кермувала ОСОБА_3 , так як ОСОБА_1 вживав спиртні напої і коли їх зупинили, вона пересіла на заднє сидіння, оскільки такі показання надані з метою уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Їх показання спростовуються іншими доказами дослідженими під час розгляду справи, в тому числі відеозаписом.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржувала.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя