Справа № 950/1412/25
Номер провадження 3/950/873/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , студента СНАУ;

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КпАП України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, в присутності дитини ОСОБА_3

чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень справи, про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень розглядаються судом одночасно, вважаю необхідним об`єднати справу № 950/1412/25 (провадження № 3/950/873/25) та справу № 950/1414/25 (провадження № 3/950/874/25), присвоївши їй № 950/1412/25 (провадження № 3/950/873/25).

В судовому засіданні притягнутий визнав свою винуватість у вчиненні правопорушення, підтвердив, що висловлювався відносно потерпілої нецензурною лайкою.

Проте, він зауважив, що не визнає свої дії психічним насильством щодо потерпілої, яка є його колишньою дружиною і в минулому не ввічливо висловлювалась про його матір, після розірвання шлюбу відмовлялася повертати йому обручку.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що є колишньою дружиною притягнутого, після розірвання шлюбу проживає в квартирі своєї матері разом з нею та малолітнім сином, в присутності яких притягнутий о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року припаркував свій автомобіль під вікнами їх квартири, голосно включив музику та кидав камінці у вікна та гупав у вхідні двері, погрожував, вимагаючи вступити з ним в розмову для з`ясування обставини їх колишнього та теперішнього проживання, після чого вона викликала співробітників поліції.

Під час складення співробітниками Лебединського ВП адміністративного протоколу притягнутий в квартирі потерпілої образливо висловлювався щодо потерпілої та її матері, плювався на них, застосовував нецензурну лайку, що негативним чином вплинуло на неї та її малолітню дитину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала суду, що є матір`ю потерпілої та підтвердила, що в її присутності та в присутності її малолітнього онука притягнутий о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року під вікнами їх квартири, голосно включив музику в своєму автомобілі, кидав камінці у вікна їх квартири, гупав у вхідні двері, висловлював погрози на їх адресу, а після приїзду співробітників Лебединського ВП зайшов до квартири, нецензурною лайкою висловлювався щодо потерпілої та її матері, плювався на них, вчиняв непристройні рухи.

З протоколу серії ВАД № 602275 від 14.05.2025 року, заяви, пояснення та рапорта (а.с. 2, 4-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Надавати письмові пояснення співробітникам поліції притягнутий відмовився.

З відеозапису (а.с. 7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що він має два відеофайли, на яких зображено як працівники поліції 14.05.2025 року в квартирі потерпілої з`ясовують причину перебування біля неї притягнутого і складають адміністративні протоколи, в той час як останній продовжує вчиняти домашнє насильство висловлюється нецензурною лайкою, ображає потерпілу і її матір, плюється.

З довідки (а.с. 8), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення не вбачається.

З протоколу серії ВАД № 602276 від 14.05.2025 року, пояснення та рапорта (а.с. 14, 17-18), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 о 5 год. 00 хв. 14.05.2025 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю в присутності дитини ОСОБА_3

чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Надавати письмові пояснення співробітникам поліції притягнутий відмовився.

З довідки (а.с. 19), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення не вбачається.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вислухавши притягнутого, свідка та потерпілу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні була підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, КпАП України, оскільки вона частково визнається самим притягнутим і стверджується поясненнями потерпілої та свідка, протоколами серії ВАД № 602275 та № 602276 від 14.05.2025 року, іншими матеріалами справи.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_1 в тій частині, що він 14.05.2025 року тільки висловлювався нецензурною лайкою, але не вчиняв психічного, тобто домашнього насильства щодо потерпілої, так як відповідно до п. «b» статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами від 11.05.2011 (Стамбульська конвенція) «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство розуміється як вид поведінки (активних дій) відповідно до якої одна особа (кривдник) намагається встановити контроль над іншою особою (жертвою насильства).

При цьому домашнє насильство у формі психологічного насильства передбачає активні дії (словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування тощо), якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тому, на думку суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КпАП України була доведеною в судовому засіданні і суд вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, підлягає стягнення судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, 268 КпАП України;

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та підвергнути його громадським роботам на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь державного бюджету в розмірі 605 грн. 60 коп., отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повний текст постанови виготовлено 21.07.2025 року.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя: Володимир СТЕЦЕНКО