Справа №463/5729/25
Провадження №3/463/1207/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши об`єднані судом в одне провадження адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України (ID - картка) № НОМЕР_1 від 5 березня 2021 року, українця, громадянина України, безробітного, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, 18 червня 2025 року о 2:00 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свої колишньої дружини ОСОБА_2 повторно психологічне домашнє насильство, а саме ображав її, принижував, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, 18 червня 2025 року о 2:00 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свої малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року психологічне домашнє насильство, а саме ображав її, погрожував, принижував, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, 18 червня 2025 року о 2:00 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свої малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повторно протягом року психологічне домашнє насильство, а саме ображав його, принижував, чим завдав шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Окрім того ОСОБА_1 18 червня 2025 року о 8:00 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив порушення термінового заборонного припису стосовно кривдника, який було складено стосовно нього від 05:00 год. 18 червня 2025 року на 10 діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Матеріали справ надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 24 та 26 червня 2025 року та були призначені до розгляду в судових засіданнях.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання 25 червня 2025 року, 30 червня 2025 року, 14 липня 2025 року та 16 липня 2025 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування судових повісток на номер мобільного телефону правопорушника, вказаний в протоколах про адміністративні правопорушення, що підтверджується довідками про доставку йому таких СМС-повідомленнями зокрема 25 червня 2025 року та 30 червня 2025 року, та скерування судових повісток засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням за місцем проживання правопорушника, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані поштові відправлення з судовими повістками на 14 та 16 липня 2025 року не було вручено у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

При цьому з протоколів про адміністративні правопорушення вбачалось, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що розгляд адміністративних справ за такими здійснюватиметься Личаківським районним судом м. Львова.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Оскільки ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, був повідомлений працівниками поліції, що розгляд даних справ здійснюватиметься Личаківським районним судом м. Львова, був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у жодне судове засідання не з`явився, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності останнього.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Так ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому положеннями ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того частиною 2 ст. 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з пунктом 16 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Так факт вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень стверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №319867, №320258, №319868 від 18 червня 2025 року та серії АА №164005 від 18 червня 2025 року, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №432961 від 18 червня 2025 року, складним щодо ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 червня 2025 року щодо наявності низького рівня небезпеки вчинення кривдником ОСОБА_1 домашнього насильства щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 червня 2025 року щодо наявності низького рівня небезпеки вчинення кривдником ОСОБА_1 домашнього насильства щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 червня 2025 року щодо наявності високого рівня небезпеки вчинення кривдником ОСОБА_1 домашнього насильства щодо його колишньої дружини ОСОБА_2 , рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській обл. ДПП Харика Р.-І. від 18 червня 2025 року щодо факту домашнього насилля, витягом з системи «Армор» щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 13 вересня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинено 7 вересня 2024 року) та 21 квітня 2025 року Личаківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинено 18 квітня 2025 року), рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській обл. ДПП Москалика Т. від 18 червня 2025 року за фактом порушення термінового заборонного припису, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів №470274, №471916, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18 червня 2025 року, інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській обл. ДПП Пилипця О. від 18 червня 2025 року за фактом вчинення домашнього насильства щодо дітей, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів №471918, №474408.

Окрім того судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, зокрема протягом року до вчинення вказаних в протоколах правопорушень:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні 7 вересня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок гривень) в доход держави (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122137614);

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні 29 березня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. (одна тисяча двадцять гривень) в дохід держави (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127083041);

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 1 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 18 квітня 2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень (п`ятсот десять гривень 00 копійки) в дохід держави (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126992329).

Відтак, з врахуванням наведеного вище, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність у вигляді штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачено відповідальність у вигляді штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, однак на шлях виправлення не став, водночас згідно з протоколами є військовослужбовцем та відтак до нього не можуть бути застосовані адміністративні стягнення у вигляді громадських робіт та адміністративного арешту, вважаю, що для виховання його в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчинення ним нових правопорушень, тяжкості скоєного, до нього слід застосувати одне адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки дані правопорушення є більш серйозними правопорушення з числа вчинених.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 40-1, 173-2, 173-8, 268, 277, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти та накласти на нього адміністративне стягнення у штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень; адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.