Справа № 944/1930/25 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д. Б.
Провадження № 33/811/894/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Болотіна А.Є. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 08 квітня 2025 року, близько 03 год 45 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівської об`єднаної громади, Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Сполученого Королівства Велика Британія та ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 21 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення співбесіди було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22 березня 2018 року органом 2GBR на установчі дані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.2, 3 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57, чим здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На постанову судді захисник адвокат Болотін А.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що під час проходження паспортного контролю, ОСОБА_1 пред`явив два паспорти, при цьому першим надав британський паспорт.

Вказує також, що після завершення формальних процедур, у тому числі виклику працівників ТЦК, ОСОБА_1 перетнув кордон, та підставою для цього став саме український паспорт.

А відтак вважає необґрунтованим висновок судді про те, що ОСОБА_1 перетнув державний кордон без відповідних документів, оскільки матеріали справи, у тому числі текст постанови суду, містить беззаперечні докази наявності у ОСОБА_1 легітимного документа для перетину кордону України українського паспорта.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Від захисника Болотіна А.Є. на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Апеляційним судом встановлено, що, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 328087 (а.с. 1), 08.04.2025 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в України з Республіки Польща пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Сполученого Королівства Велика Британія та ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 21 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час проведення співбесіди було встановлено, що даний громадянин є громадянином України, та останній надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22 березня 2018 року органом 2GBR на установчі дані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рапортом заступника начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 (а. 7) та рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) ОСОБА_6 від 08.04.2025 (а.с. 6), близько 03 год. 45 хв. 08.04.2025 на в`їзд d Україну слідувала особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Сполученого Королівства Велика Британія та ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 21 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами прикордонного контролю встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджується наявністю паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 22 березня 2018 року органом 2GBR на установчі дані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 08.04.2025 (а.с.8), останній вину у вчиненому визнав, зобов`язався в подальшому не порушувати.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги статей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки під час здійснення прикордонного контролю на виїзд з України, громадянин України ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина Сполученого Королівства Велика Британія та ОСОБА_2 .

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 з собою був паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тому що це не має правового значення, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як громадянин України, зобов`язаний був пред`явити на паспортному контролі документи, що дають право саме громадянину України на виїзд з України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну), а натомість пред`явив праспорт громадянина Сполученого Королівства Велика Британія та ОСОБА_2 . Наведеним також спростовуються доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 при виїзді з України прямого умислу на перетинання кордону без відповідних документів.

За таких обставин,суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за перетин державного кордону України, громадянином України, без відповідних документів. Вказані висновки судді відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Болотіна Андрія Євгеновича залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА