Справа № 149/2010/25
Провадження №3/149/915/25
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району Вінницької області УПП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 3 курсу ДПТНЗ «Хмільницький АЦ ПТО», паспорт НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2025 о 06:00 год. по вул. Олега Кошового 3д, у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 , керував ТЗ скутер Viper TXM50QT-B без н.з., не маючи права керування таким ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії у встановленому законом порядку (протокол серії ЕПР 1 № 368328).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог пп. а п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР 1 № 368326 від 21.06.2025, 21.06.2025 о 06:00 год. по вул. Олега Кошового 3д, у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 , керував ТЗ скутер Viper TXM50QT-B з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 , у присутності законного представника ОСОБА_2 пояснив, що вину у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП він визнає повністю. Вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав частково, зазначивши, що дійсно керував скутером та його наздогнали працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився. Проте, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався за відсутності його законних представників, і правцівники поліції зазначили, що повідомляти батьків не потрібно. У подальшому, для складення протоколу за ч. 2 ст. 126 КУпАП працівники поліції підвезли його додому, де подальше оформлення відбувалося у пристуності його батька. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його законного представника - ОСОБА_2 , дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пп. а п. 2.1, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, враховуючи наступне.

Стосовно ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно із пп. а п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується його поясненями наданими в суді, а також доводиться:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 368328 від 21.06.2025 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого 2 ст. 126 КУпАП;

відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, з відеореєстратора службового автомобіля, які фіксують факт керування ОСОБА_1 скутером, встановлення особи водія, процес оформлення правопорушень.

При цьому ОСОБА_1 та його законний представник повідомили, що протокол за ч. 2 ст. 126 КУпА складався у присутності його батька, отже будь-яких зауважень щодо складення цих матеріалів вони не мають.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУп АП.

При цьому, суддя не приймає до уваги рапорт поліцейського, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Стосовно правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Як видно з відео з відеореєстраторів поліцейських, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в лікарні. При цьому факт відмови на відеозаписах не зафіксований. Також ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що він є неповнолітнім, проте, у порушення вимог ст. 270 КУпАП, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про Національну поліцію" під час складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП був відсутній його законний представник.

Відповідно до статті 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Поліцейські не залучили для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 , хоча зобов`язані були це зробити, що є істотним порушенням права на захист неповнолітнього, що має наслідком недопустимість здобутих доказів, а тому провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст.7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо призначення стягнення суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_3 є неповнолітнім, на момент вчинення правопорушення досяг 17 років.

Згідно з приписами ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.44, 51, 89, 121-127, 130, ст.139, ч.3 ст.154, ч.2 ст.156, ст.ст.173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який навчається отримує стипендію, вину визнав, суддя доходить висновку про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 38, 40-1, 126, 130, 221, 280, 283, 284, 289, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК