провадження № 3/294/2250/25
справа № 294/908/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 02.10.2020, орган, що видав 4436, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040748 від 27.05.2025, ОСОБА_1 26.04.2025 близько 17 год 30 хв в с Городище по вул. Лісовій вигулював собаку породи «німецька вівчарка» без повідка та намордника, яка нанесла укус ОСОБА_2 за ліву ногу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , повідомив, що дуже жалкує, що так сталось, однак собака завжди була керована, ніколи ні на кого не кидалась, чому так сталось, не розуміє.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що на даний час у неї стан нормальний, претензій до ОСОБА_1 не має, собака останнього уже знаходиться у вольєрі.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши правопорушника та потерпілого, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП встановлено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відповідно до ч. 2 ст. 154 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року, тягнуть адміністративну відповідальність.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено: протокол серії ВАВ №040748 від 27.05.2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 , в яких остання описала обставини завдання їй тілесних ушкоджень собакою, яка належить ОСОБА_1 , пояснення самого ОСОБА_1 , який зазначив, що був очевидцем події та бвчив, що собака «цапнула» за ногу сусідку ОСОБА_2 .

Відтак, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту повторного вчинення протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного правопорушення.

Водночас, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 вигулював собаку на відкритій місцевості, де можуть перебувати люди, без повідка та намордника, що потягло негативні наслідки для ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного, зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази у справі про адміністративне правопорушення, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, а також з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перекваліфікувавши його дії з ч. 2 ст. 154 КУпАП на ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Така перекваліфікація дій ОСОБА_1 не погіршує його становища, не порушує його права та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих протоколом серії ВАВ №040748 від 27.05.2025.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка жалкує про вчинене та співчуває потерпілій, ступінь її вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 154 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.38, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Суддя Ірина БІЛЕРА