Справа № 126/525/22
Провадження № 33/801/747/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю адвоката Мельникової Я.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мельникової Яни Вікторівни на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №243060, 30 березня 2022 року о 22:18 год, на автодорозі 0020203 (об`їзна дорога в м. Бершадь) водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога в Бершадській ОЛІЛ, що підтверджується висновком №36 від 30 березня 2022 року, результат 2,04 % проміле. Таким чином, водій порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мельникова Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні, а про оскаржувану постанову суду стало відомо 20 червня 2025 року, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження у застосунку «Дія», а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.

В апеляційній скарзі, посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Таким чином, просила постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши адвоката Мельникову Я.В., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, а також слід задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи зазначені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брав, доказів отримання скаржником постанови суду матеріали справи не містять, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин та на підставі ст.289 КУпАП підлягає поновленню.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з частиною 1 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).

Так, статтею 38 КУпАП встановлені строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушення - з дня його виявлення).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №243060, 30 березня 2022 року о 22:18 год, на автодорозі 0020203 (об`їзна дорога в м. Бершадь) водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога в Бершадській ОЛІЛ, що підтверджується висновком №36 від 30 березня 2022 року, результат 2,04 % проміле. Таким чином, водій порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 вчинив 30 березня 2022 року.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 18 травня 2022 року у справі було зупинено провадження.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року провадження у справі було поновлено.

Застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, місцевий суд вважав, що зупинення провадження у справі тягне за собою і зупинення процесуальних строків, у тому числі тих, що визначені статтею 38 КУпАП.

При цьому, зупиняючи провадження у справі, місцевий суд керувався аналогією права, застосувавши норми статті 335 КПК України.

Разом з тим, підстави для застосування аналогії закону відповідно до норм КПК України (як найбільш наближеної норми права) для вирішення питання про зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення, на думку апеляційного суду, відсутні, так як положеннями КУпАП передбачені випадки, коли допускається зупинення строку розгляду таких справ.

Так, згідно з частиною 4 статті 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

При цьому адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (частина 4 статі 38 КУпАП).

Натомість за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).

Зазначені вище положення дають можливість розглянути питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП у суттєво збільшені строки поряд із загальними строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими частиною 2 статті 38 КУпАП.

Тобто КУпАП врегульовані питання зупинення провадження в адміністративних справах шляхом надання можливості суду зупиняти провадження в окремо визначених категоріях справ у конкретно передбачених випадках і законодавцем не віднесено до таких справ ті, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, зокрема, на період проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, військової служби.

Згідно з вимогами КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Отже, чинний КУпАП не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. Застосування норм КПК в частині зупинення провадження при розгляді справи про адміністративні правопорушення, суперечить основним засадам законодавства про адміністративні правопорушення.

А тому посилання суду першої інстанції на те, що зупинення провадження у справі тягне за собою і зупинення процесуальних строків, у тому числі і тих, що визначені статтею 38 КУпАП, на думку апеляційного суду, є помилковими.

Відповідно до положень пункту 7 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , вчинене 30 березня 2022 року та на момент розгляду справи закінчився визначений КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, а закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, а отже втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді першої інстанції (08 травня 2025 року), закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст.38, ст.130, ст.247, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мельникової Яни Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мельникової Яни Вікторівни задовольнити.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 27 березня 2025 року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун