Справа № 396/1379/25
Провадження № 3/396/573/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 484128 від 24.06.2025 року, ОСОБА_1 , 24.06.2025 р. о 11:15 год. в АДРЕСА_2 здійснила реалізацію тютюнової рідини "LUCKY" об"ємом 30 мл., що використовується в електроних сигаретах зі вмістом нікотину без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підпадає відповідному ліцензуванню відповідно до закону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнала та просила суд закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у її письмових запереченнях.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи .

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбаченіст.268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Положеннямист. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частина 1 ст. 164 КУпАПє бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності (див. Господарський кодекс України, Закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного регулювання господарської діяльності").

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); 2) надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

Обидва склали є формальні. Однак коментована стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно положень цієї ж статті вказаного Закону, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Проте, в протоколі не зазначено за якою ціною проводилась реалізація таких виробів, чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти та чи вилучена виручка від реалізації вказаної продукції, місце її зберігання (оскільки санкція статті передбачає конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої).

Також, у фабулі адміністративного правопорушення не зазначено конкретні норми закону, які порушила ОСОБА_1 , якою нормою закону передбачено отримання щодо цього виду господарської діяльності ліцензії та якої саме ліцензії).

З акту вилучення від 24.06.2025 року, суд встановив лише факт наявності у продаця консультанта магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_1 нікотину у кількості 5 штук, при цьому не зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж будь-якій особі даних виробів.

Крім того приписами ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», регламентовано вимоги до оптової торгівлі тютюновою сировиною, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зокрема, реалізація магазинам безмитної торгівлі тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених на митній території України, здійснюється виключно суб`єктами господарювання, які отримали ліцензію на право виробництва тютюнових виробів, на право виробництва рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно, з оформленням митної декларації.

Ст. 23 цього Закону регламентовано основні вимоги до роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та тютюновою сировиною, зокрема, роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організаціїюридичні особи, створені відповідно доЦивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм права, провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, і полягає у здійсненні господарської діяльності особою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання і не має ліцензії на здійснення діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Таким чином, важливими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається систематичності реалізації ОСОБА_1 тютюнової рідинибез документу дозвільного характеру, а також, суду не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, тому вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а отже відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки суду не надано доказів того, що вона є суб`єктом даного складу правопорушення. При цьому, в протоколі взагалі відсутній виклад обставин в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП як і відсутнє застереження нормативно правового акту, який регулює вказану діяльність, що порушує право особи на захист та розцінюється судом як відсутність основного належного та допустимого доказу складу адміністративного правопорушення.

Тому, відповідно до ст. 7, ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 62 Конституції України, враховуючи, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, провадження в справі належить закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 не знайшли підтвердження подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 265 КУпАП речі, які є об`єктом правопорушення, виявлені і вилучені відповідними посадовими особами, зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 283 ч. 6 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення має бути вирішено питання про вилучені речі та документи.

Керуючись ст.ст. 7, ч.1 ст. 164, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 254, 266, 265, 268, 280, 283 КУпАП, суд-

П О С ТА Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі згідно акту вилучення від 24.06.2025 року складеного інспектором ССОБ Н.Герасименко, а саме нікотин у кількості 5 штук ємністю 1 мл. "FLAVORLAB"- повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: А. А. Русіна