Провадження № 3/127/2929/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2025 о 12.10 год по вул. Барське шосе в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Кіа, д.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, однак його захисник вважав за можливе здійснити судовий розгляд справи за відсутності його підзахисного, надав суду матеріали, які, на переконання захисника, свідчать про відсутність в діянні його підзахисного складу правопорушення.

Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 19.04.2025 о 12.10 год по вул. Барське шосе в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Кіа, д.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження зазначеної обставини до протоколу про адміністративне правопорушення надані акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу (далі Акт), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок), диск із записами з нагрудних камер поліцейських (далі Запис).

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками, як слідує з наведеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З оглянутого судом Запису випливає, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки, передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції запах алкоголю з порожнини рота як підстава для направлення водія транспортного засобу на огляд на стан алкогольного сп`яніння. З Акту випливає, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу відмовився, тому о 12.19 год було складене Направлення. Зі змісту Висновку випливає, що за результатами проведеного медичного огляду о 12.40 год констатований факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 0,60 ‰ та 0,58 ‰ відповідно.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що його підзахисний надав йому довідку КНП «ЦТЗ Соціотерапія ВОР» № 815 від 19.04.2025 (далі Довідка), відповідно до якої констатований факт вживання ОСОБА_1 алкоголю, однак зроблений висновок про те, що останній перебував у тверезому стані. Зі змісту цієї Довідки також випливає, що огляд ОСОБА_1 був проведений о 14.35 год на підставі його звернення о 14.14 год. Також у Довідці наявне посилання на те, що результатами огляду ОСОБА_1 мають такі значення: 0,22 ‰ та 0.18 ‰ відповідно.

З метою перевірки відомостей, викладених у Довідці, суд направив відповідне звернення до установи, якою Довідка була видана. Судом отриманий лист за підписом медичного директора КНП «ЦТЗ Соціотерапія ВОР» ОСОБА_2 від 10.06.2025 за № 1/1-387 (далі Лист). Зі змісту листа випливає, що ОСОБА_1 здійснив відповідне звернення до медичного закладу о 14.14 год, його огляд був проведений у присутності поліцейського. За результатами проведеного медичного огляду констатований факт вживання ОСОБА_1 алкоголю, однак зроблений висновок про те, що останній перебував у тверезому стані. Зокрема, за результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу о 14.35 год отримані такі результати 0,22 ‰, а о 14.55 год 0,18 ‰.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

З оглянутого судом Запису випливає, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю напередодні, однак заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Процедура огляду на стан сп`яніння регламентована статтею 266 КпАП.

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до речення першого частини третьої статті 266 КпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, реченням першим частини четвертої статті 266 КпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як суд зазначив вище, підстава для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння виникла о 12.10 год, первинний його огляд у закладі охорони здоров`я був проведений о 12.40 год, за результатами якого підтверджений факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а вторинний огляд о 14.35 та 14.55 год відповідно, за результатами якого факт алкогольного сп`яніння не підтверджений, однак констатований факт вживання алкоголю.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінюючи посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в частині недотримання порядку огляду його підзахисного, за результатами якого складений Висновок, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Захисник здійснив посилання на те, що під час огляду його підзахисного не були дотримані вимоги інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу (далі Інструкція користувача). Зокрема, як зазначив захисник, у Інструкції користувача наявне посилання на необхідність використання нового мундштука для кожної особи, щодо якої проводиться перевірка. Зазначені твердження захисника узгоджуються з наданим останнім витягом з відповідної Інструкції користувача. Суд також вважає за доцільне зауважити, що під час огляду в судовому засіданні Запису, момент огляду ОСОБА_1 медичним працівником не зафіксований. Однак з оглянутого судом Запису випливає, що за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 не вимагав здійснити його повторний огляд з використанням нового мундштука. Крім того, з оглянутого судом Запису випливає, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю напередодні, заперечуючи факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд враховує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого складений Висновок, був проведений з дотриманням приписів частини третьої та четвертої статті 266 КпАП. Тому правові підстави для відхилення цього Висновку в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні. Разом з тим, огляд ОСОБА_1 , за результатами якого була видана Довідка, проведений поза межами строку визначеного частиною четвертою статті 266 КпАП. Тому правові підстави для врахування цієї Довідки в якості доказу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_1 19.04.2025 о 12.10 год по вул. Барське шосе в м. Вінниці автомобілем марки Кіа, д.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Суд вище зауважив, що правові підстави для визнання результатів його огляду на стан сп`яніння, за результатами якого складений акт огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Отже, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, притягнутий не був. Однак, суд враховує, що санкцією закону про адміністративну відповідальність безальтернативно вставлені такі види стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому суд вважає за доцільне застосування до ОСОБА_1 зазначені стягнення.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: