Справа № 135/732/25
Провадження № 3/135/284/25
ПОСТАНОВА

іменем України

14.07.2025 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №672643 від 20.05.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №672643 від 20.05.2025, складеного ПОГ СВГ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Котиком В.С., 14.05.2025 близько 20-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , яке виразилось в образах словами нецензурної лайки, чим могла завдати шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнала, та пояснила, що не вчиняла жодних дій психологічного характеру щодо батька. Пояснила, що 14.05.2025 ввечері вона прийшла за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання її батьків, де у неї виникла словесна перепалка з батьком, який заперечував проти того, щоб вона прибиралася у дворі будинку. Саме потерпілий ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти і сварки з нею, під час яких вони голосно розмовляють і висловлюються нецензурною лайкою на адресу один одного.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї, зокрема, які б підтверджували об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення матеріали справи не містять.

Так, суд дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №672643 від 20.05.2025; пояснення ОСОБА_1 від 20.05.2025; рапорт ст.інспектора-чергового ЧЧ ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Лозовенко О., зареєстрований в ЄО за №2727 від 15.05.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 15.05.2025 від ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_2 від 15.05.2025, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон №2229-VIII), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII ).

Згідно диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно, з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме те, що остання 14.05.2025 о близько 20-00 год, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , яке виразилось в образах словами нецензурної лайки, чим могла завдати шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про вчинення ОСОБА_1 словесних образ, погроз, приниження, переслідування, залякування, інших діянь, спрямовані на обмеження волевиявлення потерпілого,внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Сама по собі сімейна сварка між особами, із числа передбачених статтею 3 Закону України №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Наявність сварок, суперечок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

До матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством відносно батька ОСОБА_2 , а остання в судовому засіданні категорично заперечувала вчинення нею психологічного насильства та стверджувала, що саме потерпілий ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти і сварки з нею, під час яких вони голосно розмовляють і висловлюються нецензурною лайкою на адресу один одного.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, крім того, не відповідає дійсним обставинам справи, встановленим судом.

Оскільки наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є недостатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає, що її вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому справу про притягнення до адміністративної відповідальності слід провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова