Справа № 632/1186/25
провадження №3/632/464/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який 01 липня 2024 року та 02 липня 2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , згідно із постановами поліцейських УПП в Харківській області від 01 липня 2024 року - серія ЕНА № 2517828, та від 02 липня 2025 року серія ЕНА № 5126509, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом із цим, 29 червня 2025 року о 17 годині 34 хв. ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами, будучи 01 липня 2024 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи на вулиці Світанковій, 3, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, повторно протягом року здійснював керування транспортним засобом автомобілем ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 03 липня 2025 року о 14 годині 15 хв. ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами, будучи 02 липня 2025 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи на проспекті Незалежності, 17, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, повторно протягом року здійснював керування транспортним засобом автомобілем ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Справа про адміністративні правопорушення розглядалася у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у своїй заяві до суду, просив розглянути справу без його участі.

Обставини вчинення правопорушень ОСОБА_1 підтверджуються:

- сукупністю даних протоколів про адміністративні правопорушення: від 29 червня та 03 липня 2025 року серія ЕПР 1 № 376284, № 380091 (справи об`єднані в одне провадження);

- повідомленнями інспектора та поліцейського СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про те, що протягом року, а саме: 01 липня 2024 року та 02 липня 2025 року ОСОБА_1 згідно із постановами про накладення адміністративних стягнень по справам про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських із яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом автомобілем ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та був зупинений поліцейськими.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність подій адміністративних правопорушень, винність даної особи в їх вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, суддя доходить висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Довідками інспектора та поліцейського СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області підтверджується, що ОСОБА_1 , згідно облікових даних ІКС ІПНП ГСЦ посвідчення водія не отримував.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.

Згідно із довідками інспектора та поліцейського СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області транспортний засіб автомобіль ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 , перебуває у власності ОСОБА_2 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу - автомобіля ВМW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом із цим, відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суддя накладає на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:Г. М. Васянович