ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/6476/24 Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/807/644/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зубенка О.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зубенка О.А. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162202 від 30 жовтня 2024 року та доданих до нього матеріалів встановлено, що 30 жовтня 2024 року о 10-30 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з НОМЕР_1 по вулиці Скворцова, буд. 1 в місті Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу «Alkotest Drager 6810». Результат проходження встановив 1,10 % проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 . Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Зубенко О.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, оскільки не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Покази приладу, за допомогою якого проводився його огляд на стан сп`яніння, є невірними, адже спеціальний прилад був не в працездатному стані. Внаслідок чого ОСОБА_1 вимагав проходження огляду в медичному закладі, однак вказана вимога була проігнорована поліцейськими.

Посилається на порушення співробітниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки матеріали справи не містять доказів, які свідчать про правові причини зупинки транспортного засобу.

Зазначає про порушення судом вимог чинного законодавства, через розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, ОСОБА_1 через свого захисника було скеровано до суду клопотання про зупинення провадження в справі, через проходження ним військової служби та відкладення судового засідання через неможливість його явки в судове засідання. Однак, обидва клопотання було проігноровані судом, мотиві в постанові не викладені, а отже порушено право ОСОБА_1 надати особисті пояснення.

3 липня 2025 року адвокат Зубенко О.А. звернувся до апеляційного суду з додатковими поясненнями в справі, в яких вказав на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та Порядку № 32, його огляд мав бути проведений не працівником патрульної поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини.

Просить постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2025 року скасувати. Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс-повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Зубенка О.А., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Зубенка О.А., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вищевказані вимоги закону виконав у повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 162202 від 30 жовтня 2024 року, підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені, що огляд водія ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння становить 1,10 проміле. З результатом проведеного огляду, ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис (а.с.3);

- роздруківкою тестування на алкоголь приладу «Драгер 6810» №2995, проведеного 30 жовтня 2024 р. о 10 год. 56 хв. з результатом 1,10 проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис (а.с.3а);

- відеозаписом події (а.с.7).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, про що було вказано в акті огляду.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 за згодою останнього. За результатами огляду встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,10 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився (час запису 00:28:53).

Отже, на доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 вимагав проходження огляду в медичному закладі, однак вказана вимога була проігнорована поліцейськими слід зазначити, що в даному випадку за наявною згодою водія ОСОБА_1 з результатом проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, були відсутні підстави для направлення останнього до закладу охорони здоров`я відповідно до Порядку, визначеного КМУ.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

Твердження в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та проігноровані клопотання захисника про відкладення розгляду справи та зупинення провадження через проходження ОСОБА_1 військової служби, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати, що суддею районного суду було розглянуто клопотання адвоката Зубенка О.А. про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 та зупинення провадження в справі, проте з урахуванням заяви адвоката про припинення надання правової допомоги (а.с. 27), вмотивовано залишено без розгляду (а.с. 32).

Одночасно, суддя апеляційного суду зауважує, що апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 , шляхом призначення апеляційної скарги його захисника до розгляду, виклику його та адвоката до суду апеляційної інстанції, і останній реалізував зазначені права.

На посилання захисника про порушення співробітниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки матеріали справи не містять доказів, які свідчать про правові причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Так, положення ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлюють перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.

Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпості для перевірки. Однак, черговий блокпосту під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, матеріали справи не містять відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 267 КУпАП.

Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.9а ПДР.

Доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та порядку № 32, його огляд мав бути проведений не працівником патрульної поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини., суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими, оскільки аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Крім того, слід зазначити про вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

На переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/6476/24