Номер провадження: 33/813/1488/25
Номер справи місцевого суду: 521/3429/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності, - Пудлінської Л.І.,

представника особи, яка притягається до відповідальності, - Фальчука В.П.,

представника митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Пудлінської Лариси Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 07 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.05.2024 (помилково зазначено рік «2023») ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. Предмет, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0037/50000/24, вирішено повернути власнику або його представнику у встановленому законом порядку. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст клопотання про поновлення строків

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисник Пудлінська Л.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій серед іншого ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 07.05.2024 та закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник послалась на те, що лише після отримання листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області за № 26160 від 16.05.2025 їй стало відомо про невідповідність резолютивної частини оскаржуваної постанови вимогам п.2 ч.1 ст.3 та ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим 28.05.2025 було подано апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 16.06.2025 повернута, у зв`язку з не долученням копії витягу з договору про надання правничої допомоги. Захисник вважає наявними підстави для визнання поважною причиною пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Пудлінська Л.І. та представник Фальчук В.П. підтримали заявлене клопотання про поновлення строку, представник митниці заперечувала проти задоволення клопотання.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини пропуску строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Отже, дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження, ? день винесення постанови.

З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута місцевим судом 07.05.2024 в судовому засіданні в присутності представника Фальчука В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 02.11.2022.

Допущення судом першої інстанції описки в даті ухвалення постанови, а саме: замість 07 травня 2024 року зазначено 07 травня 2023 року, ні є підставою для оскарження судового рішення та може бути виправлено судом першої інстанції у процесуальний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2024 представник Фальчук В.П. звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та надання технічного запису усіх судових засідань та копій журналів судових засідань, яка виконана 20.05.2024.

20.05.2024 представник ОСОБА_2 скерував до суду апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 10.06.2024 була повернута апелянту. Копія постанови суду скерована представнику Фальчук В.П. 27.06.2024.

19.07.2024 представник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи, про що склав відповідну розписку.

20.12.2024 захисник Пудлінська Л.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу копії постанови суду, а 05.03.2025 про видачу виконавчого листа, який отримано 04.04.2025, та 09.03.2025 про видачу копії постанови від 07.05.2024, яка отримана 04.04.2025.

29.05.2025 захисник Пудлінська Л.І. через системі «Електронний суд» надала суду апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 16.06.2025 повернута апелянту, у зв`язку з не підтвердженням захисником своїх повноважень (не додано витягу з договору про надання правничої допомоги). Копія постанови була доставлена на електронну скриньку захисника - 17.06.2025, про що складена відповідна довідка.

24.06.2025 захисником Пудлінською Л.І. надано суду апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку, в обґрунтування якого захисник послалась на те, що лише після отримання листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області за № 26160 від 16.05.2025 їй стало відомо про невідповідність резолютивної частини оскаржуваної постанови вимогам п.2 ч.1 ст.3 та ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». На підтвердження своїх повноважень захисник надала ордер від 28.05.2025, копію договору про надання правничої допомоги, укладеного 20.05.2025 між Фальчуком В.П. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та копію довіреності від 02.11.2022 ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що викладені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення не є поважними у розумінні вимог процесуального законодавства, з огляду на таке.

Перш за все, слід зазначити, що ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово наголошував на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї. Зокрема, у рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Діючий КУпАП не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження із часом отримання копії постанови суду чи отримання листа виконавчої служби щодо неможливості виконання судового рішення або ж інших підстав, коли особа дізналась про необхідність оскарження нею судового рішення.

Наведені в апеляційній скарзі обставини на обґрунтування клопотання про поновлення строку є такими, які об`єктивно не дають підстави для визнання вказаних причин пропуску строку поважними.

Насамперед, слід зазначити, що ОСОБА_1 , надавши представнику Фальчуку В.П. довіреність на представлення її інтересів у суді, скористалась своїм правом на отримання правової допомоги фахівцем у галузі права.Представник Фальчук В.П., належним чином підтвердивши свої повноваження на представлення інтересів ОСОБА_1 , надавав суду заяви, брав участь у судових засідання 09.04.2024 та 07.05.2024, надав суду свої пояснення по справі, заявляв клопотання тощо. При цьому, з протоколу судового засідання від 07.05.2024 вбачається, що резолютивна частина оскаржуваної постанови суду була проголошена в присутності представника Фальчука В.П. в інтересах ОСОБА_1 та представника Євдокимова Д.А. в інтересах митниці.

Отже, представник Фальчук В.П., будучі обізнаним про наявність судового рішення, яким притягнено до відповідальності особу, інтереси якої він представляє, ще 20.05.2024 надав суду апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного від 10.06.2024 повернута апелянту, та лише 29.05.2025 (майже через рік) подана повторно апеляційна скарга захисником Пудлінською Л.І., з якою представник Фальчук В.П. в інтересах ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги.

За позицією апеляційного суду представник особи, яка притягається до відповідальності, бере участь у судовому процесі від імені особи, інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої, що підтверджується наявною в матеріалах справи довіреністю. Слід зазначити, що представник особи, яка притягається до відповідальності, не може мати в справі особистого інтересу; участь представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти.

Суд не повинні цікавити взаємовідносини представника та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.

Зважаючи на наведені міркування, апеляційний суд трактує участь особи, яка притягається до відповідальності, у судовому процесі через свого представника - повноваження якого належно підтверджені. Вибір представника, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи, яка притягається до відповідальності, але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків передовсім для особи, яка притягається до відповідальності. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків.

З наявної в матеріалах справи копії довіреності від 02.11.2022 вбачається відсутність обмежень повноважень представника Фальчука В.П. (за виключенням права одержання присудженого майна або грошових коштів) в інтересах ОСОБА_1 .

Отже, з матеріалів справи встановлено, що представник Фальчук В.П. ще з травня 2024 року був обізнаний про наявність судового рішення, яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, своєчасно не вжив заходів до оскарження судового рішення. Після повернення апеляційної скарги постановою Одеського апеляційного суду від 10.06.2024, представник ознайомився з матеріалами справи 19.07.2024 та, як вбачається з матеріалів справи, до 20.12.2024 (моменту вступу у справу захисника Пудлінської Л.І.) не вчиняв жодних дій по справі.

За встановлених обставинах посилання апелянта на відповідь виконавчої служби від 16.05.2025 не може вважатися поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Це зумовлено тим, що представник Мазур Т.І. був присутній під час проголошення оскаржуваного рішення, натомість апеляційну скаргу подано втретє лише через рік після його постановлення. Водночас, відповідно до статті 289 КУпАП, скарга на постанову суду в справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення не може ставитися в залежність від часу виникнення у особи обставин, які зумовили прийняття особою рішення його оскаржити, на що була звернута увага і представником митниці в судовому засіданні. Закон встановлює чіткий і обмежений процесуальний строк до подання скарги і його перебіг починається з моменту винесення судового рішення, а не з моменту усвідомлення особою його наслідків чи появи нових мотивів для перегляду. Допущення зворотного суперечило б принципу правової визначеності та могло б призводити до зловживання процесуальними правами.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що представники особи, яка притягується до відповідальності, мали реальну можливість подати апеляційну скаргу у межах розумного часу після винесення оскаржуваного судового рішення, про яке зокрема представник Фальчук В.П. був обізнаний.

Варто зазначити про те, що при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд має надати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку з інтервалами часу: з моменту закінчення встановленого статтею 294 КУпАП строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що сторона захисту не демонструвала намір своєчасного оскарження судового рішення в установлені процесуальним законом строки без зайвих зволікань, а вказані захисником обставини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 07.05.2024.

Наведені у клопотанні про поновлення строку обставини є такими, які об`єктивно не дають підстави для визнання вказаних причин пропуску строку поважними, оскільки у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достатньо часу з дня винесення оскарженої постанови суду для подачі апеляційної скарги в строк, передбачений КУпАП. Можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залежала виключно від її волевиявлення, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) вона вчасно не скористалась.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги. Вказана позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 19.05.2021 у справі №580/1225/20.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Безпідставне поновлення строку на оскарження рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Об`єктивних підстав, що перешкоджали особі, яка притягається до відповідальності, подати апеляційну скаргу у строк, визначений ст.294 КУпАП, судом не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що клопотання про поновлення процесуального строку не може носити формальний характер, а наведені в ньому обставини повинні доводитися заявником належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у випадку пропуску строку, встановленого для оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, та відмові в поновленні вказаного строку, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

За таких обставин, надаючи оцінку доводам заявника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, апеляційний суд вважає, що такі причини є неповажними, а відтак відмовляє у поновленні процесуального строку та з підстав, передбачених ч.2 ст.294 КУпАП, повертає апеляційну скаргу особі, яка її подала. Апелянтом не доведено наявність обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Пудлінської Лариси Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 07 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Рекомендувати судді Малиновського районного суду м.Одеси Засядьвовк О.Д. виправити описку, допущену в постанові суду, щодо дати її ухвалення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко