Справа № 571/1996/25
Провадження № 3/571/1346/2025

15 липня 2025 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Качмар М.Я., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, одруженого, освіта середня спеціальна, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,
03 травня 2025 року о 16 год. 00 хв. в умовах воєнного стану, під час здійснення перевірки організації та несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост», на південній околиці н.п.Залав`я було виявлено, що ОСОБА_1 , який ніс службу старшим прикордонного наряду на контрольному посту «Залав`я», неналежно організував несення служби, що призвело до допущення факту пропуску транспортного засобу швидкої медичної допомоги без зупинки, огляду та перевірки документів, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав частково, дійсно у той час, згідно графіка несення служби, перебував на несенні служби на блокпосту біля с. Залав`я. Пропустив швидку допомогу, адже вона їхала зі звуковим та світловим сингалом. На зворотному шляху, автомобіль швидкої допомоги було зупинено, оглянуто та перевірено. В ході спілкування з водієм стало відомо, що швидка рухалася на виклик. Суду надав підтверджуючі документи. Просив суворо його не карати.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП настає у разі порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, а його вину доведено повністю, що стверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема: протоколом серії ЧЦП №049350 від 03 травня 2025 року, копією військового квитка ОСОБА_2 , рапортом начальника 12 прикордонної застави, витягом з книги обліку особового складу, витягом з журналу бойових дій, іншими матеріалами.
Вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_3 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.
Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його майновий стан, визнання вини у вчиненому.
Як вбачається із службової характеристики, за місцем проходження військової служби ОСОБА_2 зарекомендував себе добре.
Вирішуючи питання накладення стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, а також зважаючи на те, що ОСОБА_2 частково визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся та запевнив суд, що такі правопорушення буде намагатися більше не вчиняти, що свідчить про усвідомлення останнім факту вчинення ним адміністративного правопорушення, вчинене адміністративне правопорушення не потягло за собою негативних наслідків і не завдало будь-якої шкоди громадському порядку, суд приходить до висновку, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення достатнім буде звільнити його за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.
Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.
Керуючись ст.ст. 22, ч.2 ст.172-18, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП та відповідно до ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.Я. Качмар