Справа №443/557/25
Провадження №3/443/470/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17 липня 2025 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №286223 від 30.03.2025, 30 березня 2025 року о 21:41 год. в с.Кам`яне по вул. Дністрова, 7, Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Жидачівський районним судом Львівської області від 08.12.2023 терміном 5 років, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, оскільки піддавався адміністративному стягненню у вигляді штрафу за ч.4 ст.126 КУпАП від 23.03.2024, постановою про адміністративне правопорушення серії БАБ №194762, чим порушив п.2.1 «а» ПДР.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи в суді шляхом направлення повістки за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №286223 від 30.03.2025. Проте, направлені на його адресу рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17) є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, та не повідомляв суд про причини неприбуття на виклик суду, а також не подавав інших клопотань.

Враховуючи вищевикладене, у відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності, який не з`явився за викликом суду, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно та вчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

На підтвердження факту повторного вчинення протягом року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП працівниками поліції до матеріалів справи долучено: витяги з картки обліку про адміністративні правопорушення, а також довідку про повторність від 31.03.2025.

Відповідно до п.3 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 року, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Згідно п.п. 4, 5 Розділу VІІ Інструкції, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Одночасно, як вбачається із витягів з картки обліку про адміністративні правопорушення, а також довідку про повторність від 31.03.2025, то ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався:

08.12.2023 року Жидачівським районним судом по справі №443/1650/23 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 років;

23.03.2024 ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, із накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, матеріали справи крім самого протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №286223 від 30.03.2025, містять: довідку начальника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, відповідно до якої за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не значиться та відеозапис події, який міститься на одному CD диску.

Одночасно, суд зазначає, що постанова Жидачівського районного суду від 08.12.2023 по справі №443/1650/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, та притягнення останнього 23.03.2024 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, жодним чином не підтверджує повторність вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки такі винесені 08.12.2023 та 23.03.2024 відповідно, тобто більше ніж за рік до дати події, яка мала місце 30.03.2025 року.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 783434 від 31.05.2023 не додано жодного доказу на підтвердження притягнення (винесення постанови) протягом року до дати події, яка мала місце 30.03.2025 року відносно ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП, які набрали законної сили, а відтак суд приходить до переконання в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме відсутня така кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони складу правопорушення як повторність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п.1 абз.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка