ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуСправа № 495/1059/25
Номер провадження 3/495/518/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247371 від 15.02.2025 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247371 від 15.02.2025, 15.02.2025 приблизно о 01 год 12 хв, водій ОСОБА_1 в с. Випасне по вул. Михайлівська (Орджонікідзе) керував транспортним засобом марки «Geely CK», д/н НОМЕР_1 у комендантську годину, не виконав закону вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору та гучномовець, чим порушив п.п. 2.4, 8.9 Б ПДР України, та порушив п.2.4 ПДР України.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

28.04.2025 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Братінов І.П. подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження за ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Обґрунтовуючи своє клопотання, тим що, підстав для складання протоколу відносно ОСОБА_1 не було, а сам протокол складений з грубими порушеннями вимог КУпАП. Диспозиція ст. 122-2 КУпАП передбачає кваліфікацію за двома частинами, проте в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не кваліфіковане діяння ні за ч. 1, ні за ч. 2 ст. 122-2 КУПАП, тому суд позбавлений самостійно визначити правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 . Також, до протоколу долучено відеозапис, однак на відеозаписі відсутня фіксація того, що працівники поліції зупиняли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . На відеозаписі видно лише, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом, однак ні марки, ні державного номеру транспортного запису не видно. Відеозапис не містить звукової доріжки, через що встановити чи подавалися звукові сигнали про зупинку гучномовним пристроєм встановити не можливо. Крім того, у протоколі відсутні дані про марку,модель бодікамери, за допомогою якої проводилася відео фіксація, відсутня безперервність відео фіксації. На підставі викладеного просив закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, та справу розглянути без їх участі.

Вивчивши матеріали справи суддя приходить до такого висновку.

В силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство,тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії,що порушують громадський порядок і спокій громадян. Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що у протоколі серія ЕПР 1 №247371 від 15.02.2025 року працівником поліції, що його склав, допущено суттєві недоліки, а саме, не зазначено частинуст.122-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, тобто є не зрозумілим як кваліфікував співробітник поліції дії ОСОБА_1 на момент складання протоколу, за якою з частин ст.122-2 КУпАП, а отже не конкретизовано межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення.

Натомість як відповідно до п.9 Розділу ІІ Наказу МВС від 06.11.2015року№ 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Ч.1 ст.122-2 КУпАПпередбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Ч.2 ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Тоді як в протоколі частина статті 122-2 КУпАП поліцейським не зазначена.

Згідност.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно дост.10КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки наданими доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 певного складу правопорушення, передбаченого двома окремими частинамист.122-2 КУпАП, а поліцейський, що склав протокол, взагалі не визначився як слід кваліфікувати дії особи, що притягується до відповідальності.

Суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки це є обов`язком осіб, які відповідно складають протоколи. Так, ч.2ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даному провадженні такими особами є посадові особи Національної поліції.

Крім того, працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області до даного протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск із відео файлами, з якого вбачається, що відео зйомка на наданому суду диску проводилась не безперервно, що є порушенням п.5. розділу II Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась, відео фіксація події не проводилась з моменту зупинки транспортного засобу до кінця оформлення протоколу.

Вирішуючи питання, передбачені у ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення є висновком уповноваженої особи, в якому стверджується про винуватість особи у вчиненні певного правопорушення, який має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому має бути зазначено суть (фабула) вчиненого правопорушення відповідно до диспозиції статті (частини статті) КУпАП, тобто що саме інкримінується особі, його правова кваліфікація.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 122-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Крім того, судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.9,85,253,268,283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Віталій МИШКО