ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2328/25 Головуючий у 1-й інстанції: Іванцова Н.К.
Номер провадження: 33/819/140/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2025 року, ухвалену під головуванням судді Іванцової Н.К., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнено судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 06 лютого 2025 року о 20 годині 15 хвилин по вул. Журби, 17 в сел. Степанівка керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи особи,яка подалаапеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 працівники поліції зупинили без проблискових маячків та автосигналу, не повідомили причину зупинки, не роз`яснили права та обов`язки, чим порушили його право на захист, не врахував його заперечень щодо вживання алкогольних напоїв, складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та нездійснення поліцейськими перевірки на наявність ознак такого сп`яніння. Вважає, що оскільки в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, за фактом події, яка відбулася 06 лютого 2025 року, відтак притягнення апелянта до адміністративної відповідальності буде нести подвійний тягар: адміністативну та кримінальну відповідальність.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Беспалов О.С. не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Адвокат Беспалов О.С. подав до суду заяву, в якій вимоги апеляційної скарги підтримує, просить її задовольнити, справу розглянути у його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 411568 від 06 лютого 2025 року року водій ОСОБА_1 06 лютого 2025 року о 20 годині 15 хвилин по вул. Журби, 17 в сел. Степанівка керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, не проведено через відмову останнього від проходження такого огляду.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 06 лютого 2025 року о 21 годині 40 хвилин направлено до закладу охорони здоров`я, результат огляду: відмовився.

Згідно з довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Я. Трикоз від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 15 грудня 2011 року.

Згідно з відео-файлами з відеореєстратора та нагрудних боді-камер поліцейських № 476917, 476488, 476599, вказаними відеозаписами зафіксовано рух автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , його зупинку працівниками поліції, повідомлення останнього про причину зупинки та наявність ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення порядку проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння, відмову водія від проходження такого огляду та його втечу з місця події.

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції " огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., посилається, зокрема, на зупинку транспортного засобу працівниками поліції без проблискових маячків та автосигналу, а також неповідомлення водієві причини зупинки, проте вказані доводи спростовуються матеріалами відеозапису, де зафіксовано використання працівниками поліції проблискових маячків червоного кольору та спеціального звукового сигналу під час зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та зволікання останнього із здійсненням зупинки (20:24:25 год. -20:25:37 год., запис з відеореєстратора, диск 1).

Крім того, вказаним відеозаписом підтверджується повідомлення Зражевському причини зупинки, а саме порушення комендантської години (20:23:10, БК 476917, диск 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв апеляційний суд відхиляє, оскільки останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 повинен був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відмова від його проходження є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, суд критичного оцінює твердження апелянта щодо не проведення працівниками поліції перевірки на наявність ознак алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, що є лише підставою для проведення огляду з метою встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції 06 лютого 2025 року у ОСОБА_1 , в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції, є підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у випадку відмови від проходження огляду - підставою для складення протоколу про адміністративное правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки у справі, що переглядається, перевірці підлягають обставини щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то заперечення щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння є необгрунтованими.

Твердження апелянта щодо відсутності в матеріалах справи акта огляду на сстан алкогольного сп`яніння є безпідставними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 3).

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо складення протоколу про адміністративне правовпорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце події, що унеможливило складення протоколу у його присутності (20:27:45 год, БК 476917, диск 1).

Разом з цим, вказані обставини жодним чином не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про неможливість притягнення його до відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення є необґрунтованими з огляду на наступне.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, з копії повідомлення про підозру, долученого апелянтом до апеляційної скарги, вбачається, що останньому вручено підозру у кримінальному провадженні № 0000107 від 06 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Отже, в даному випадку, відповідальності підлягає особа за вчинення різних, неоднакових дій, що містять склад адміністративного та кримінального правопорушення, які становлять самостійні склади правопорушення, відтак підстав для закриття провадження у даній справі за п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту, не вбачається.

За таких підстав, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи є необґрунтованими.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі немає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., слід залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2025 року - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 15 липня 2025 року.

Суддя Л.П. Воронцова