Справа № 192/1626/25
Провадження № 3/192/695/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2025 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О. О., розглянувши в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 не працюючого, який протягом року до адміністративної відповідальності притягався постановою серії ЕНА № 2905996 від 25 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126,ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2025 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, по вул. Кірова, буд. 1повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_2 немаючи керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 589183, відносно ОСОБА_1 , згідно якого 17 червня 2025 року о 18 год. 00 хв. в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, по вул. Кірова, буд. 1 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації) і на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності для розгляду справ про адміністративні правопорушення не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справ про адміністративні правопорушення належним чином, про що свідчить особистий підпис в протоколі про адміністративні правопорушення. Тому вважаю можливим розгляд справ про адміністративні правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка не з`явилась розгляду справ про адміністративні правопорушення без поважної причини. Згідно письмових пояснень (а. с. 1, 20).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується такими доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 589182 від 17 червня 2025 року, з якого вбачається обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме дата і місце вчинення (а. с. 20).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2905996 від 25 серпня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 27).

Матеріалами відеозапису огляду на стан алкогольного сп`яніння від 17 червня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував (а. с. 11).

За таких підстав, дослідивши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Враховуючи підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, тому додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не призначається.

Крім цього, в зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір виходячи із ставки 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КупАП то слід зауважити таке.

Згідно постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про набрання постановою законної сили відсутні (а. с. 13).

Тобто станом на 16 липня 2025 року відсутня така обставина передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких інших доказів повторного вчинення ОСОБА_1 станом на 16 липня 2025 року будь-яких правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За таких підстав, оскільки суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості доповнювати чи змінювати фабулу адміністративного правопорушення викладену в протоколі, тому вважаю, що можливості для висновку, що в діях ОСОБА_1 викладених в протоколі про адміністративне правопорушення є склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП немає і тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 30, 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Стрельников О. О.