Справа № 738/1424/25
№ провадження 3/738/510/2025
Постанова

16 липня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Москальського В. В., pозглянувши справу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 280645 від 30 червня 2025 року, ОСОБА_1 29 червня 2025 року о 18 годині на території села Куковичі Менської об`єднаної територіальної громади Корюківського району Чернігівської області вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене під час дії військового стану, затвердженого указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», а саме не прибув вчасно з відпустки за сімейними обставинами до пункту дислокації підрозділу в населеному пункті АДРЕСА_1 (мав прибути 26 червня 2025 року до 12 годині), тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив закрити провадження у справі.

Суд дослідив докази:

- відомості, внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 280645 від 30 червня 2025 року;

-пояснення ОСОБА_1 від 29 червня 2025 року.

Згідно з вимогами статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21 травня 2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд встановив, що протокол про військове адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутні відомості про вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, зокрема докази щодо надання ОСОБА_1 відпустки, строку відпустки, докази, які б підтвердили обставину неповернення його з відпустки.

Також суд встановив, що відсутні відомості щодо дати початку відпустки та дати фактичного повернення ОСОБА_1 з відпустки, що позбавляє встановити наявність чи відсутність ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтею 407, 408 КК України.

Суд дійшов висновку повернути матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 172-15 КУпАП до Прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення, оскільки вище зазначені недоліки, позбавляють суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 256 КУпАП, суд

постановив:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 172-15 КУпАП повернути до Прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 - для належного оформлення.

Постанова не оскаржується.

Суддя О.Я. Парфененко