Справа № 357/7889/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: судом не встановлено,

у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №334482 від 18.05.2025, 18.05.2025 о 17 год. 57 хв. траса А/Д М-05 Київ-Одеса 78 км водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння ральців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога гр. ОСОБА_1 , категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 334473 від 18.05.2025, 18.05.2025 о 17 год. 57 хв. траса А/Д М-05 Київ-Одеса 78 км водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягои року, постанова серії ЕНА 4505327 від 15.04.2025, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлялась. Суд з прав людини (зокрема, рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л. в режимі відекоференції просив закрити провадження по справах за ч. 1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень. Крім того адвокат Федак М.Л. звертав увагу на наступні обставини, зокрема: на те що фабула протоколу адміністративне правопорушення складене відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП не відповідає диспозиції вище зазначеної статті, також захисник вказав, що працівники поліції звертають увагу на повторність вчиненого правопорушення передбаченого ст.126 КУпАП проте не надають жодного рішення на підтвердження даного факту, також вказав, що на день розгляду адміністративного протоколу, постанова Славутицького міського суду Київської області від 14.05.2025 оскаржується в Апеляційному судді. Що стосується ч.1 ст.130 КУпАП вказав, що за кермом автомобіля не перебував ОСОБА_1 а був його напарник, оскільки автомобіль не був технічно справний і вони його ремонтували, зазначив, що ОСОБА_1 сів за кермо, шоб перевірити чи працюють показники повороту. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі тому, що не був водієм відносно ПДР України, також звернув увагу на те, що тремтіння пальців рук це ознаки алкогольного сп`яніння, відеозаписом не підтверджено жодного доказу керування лише хід спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , факту зупинки не має, будь які ознаки сп`яніння відсутні.

Крім того, під час судового засідання захисник правопорушника заявив клопотання про об`єднання матеріалів за ст. 130 та ст. 126 КУпАП в одне провадження, посилаючись на єдність місця, часу та осіб правопорушень. Суд, дослідивши клопотання, задовольнив його, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП допускається об`єднання у межах одного провадження кількох адміністративних правопорушень, вчинених одною особою, якщо це не суперечить інтересам правосуддя.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені вказаних правопорушень підтверджується матеріалами адміністративних справ, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 334482 від 18.05.2025, листом директора «КНП Таращанська МЛ», листом головного лікаря КНП БМР « білоцерківська МЛ№4», листом генерального директора КНП БМР «Білоцерківська МЛ№2» ОСОБА_2 », копією протоколу серії ЕПР 1№ 334473 від 18.05.2025 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, довідкою ст. інспектора ВАП батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Кабак А., формою виводу адмінпрактики, зобов`язанням ОСОБА_1 , рапортом Горобець О.Л. відповідно до якого 17.05.2025 року, під час несення служби в складі наряду «Вулкан СП- 0201",( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), о 17 год.57 хв., по траса АД М-05 КИЇВ - ОДЕСА було зупинено ТЗ ВАЗ 2105, днз. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 в ході спілкування у водія було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законодавством порядку, та на водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 334482 за 1 ст.130 КУпАП, та протокол серії ЕПР1 334473 за ч.5 ст.126 КУпАП, посвідчення водія не вилучалося, транспортний засіб не евакуйовувалося, оскільки було припарковано без порушень правил дорожнього руху та було відібрано зобов`язання. Подія фіксувалася на нагрудну БК «Моторолла» 476013 та відео з камер «Безпечна Київщина», додатками до протоколу дисками з нагрудної камери та протоколом серії ЕПР 1 № 334482 від 18.05.2025 та доданими до неї документів, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№224592 та доданими до нього документів та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 334473 та доданими до нього документами.

Відповідно до п.2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Суддя оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП. Крім того, суддя, вважає доведеним, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом на момент зупинки транспортного засобу та відмовився пройти медичний огляд, чим порушив вимоги ст. 130 КУпАП. Зазначена відмова документально підтверджена, а надані захисником ОСОБА_1 адвокатом Федак М.Л. пояснення не спростовують обставин справи, а лише пояснюють окремі ознаки.

Суд звертає увагу, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Lutz v. Germany, держави мають право встановлювати презумпцію вини в адміністративних правопорушеннях за умови, що така презумпція може бути спростована. У даній справі правопорушником не було надано переконливих доказів, які б поставили під сумнів об`єктивні дані, зібрані працівниками поліції.

Також відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справах Telfner v. Austria та Matko v. Slovenia, сам по собі факт відмови від проходження огляду може тлумачитися як поведінка, що свідчить про приховування стану сп`яніння, за відсутності поважних причин.

Під час судового розгляду захисник правопорушника адвокат Федак М.Л. зазначив, що підзахисний відмовився від огляду не тому, що був у стані сп`яніння, а тому, що не визнавав себе водієм.

Проте ці доводи суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи, з огляду на таке. На відеозаписі з боді-камери, долученому до матеріалів справи, чітко видно, як саме ОСОБА_1 виходить із-за керма автомобіля, спілкується з поліцейськими саме як водій, не заперечує свою причетність до керування. Жодного твердження правопорушника на відео про те, що за кермом був не він не зафіксовано. Такі твердження з`явилися лише після складення протоколу, що викликає сумнів у їх щирості та достовірності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Telfner v. Austria, де зазначено, що відмова від проходження огляду без поважної причини може бути розцінена як приховування порушення. Також у справі Hutt v. Switzerland ЄСПЛ зазначає, що відмова особи пройти об`єктивну перевірку несе правові наслідки, і держава має право реагувати на такі дії через адміністративне покарання.

Аргумент захисника про відсутність у його підзахисного ознак саме наркотичного сп`яніння спростовується тим, що особа не пройшла медичний огляд, і відмова від нього позбавляє можливості встановити точну природу сп`яніння, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема рішень у справах Telfner v. Austria та Hutt v. Switzerland, відмова від співпраці з уповноваженими органами при перевірці на стан сп`яніння є припустимою підставою для накладення відповідальності, оскільки такі дії об`єктивно перешкоджають встановленню істини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною належними та допустимими доказами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Адміністративні правопорушення ОСОБА_1 вчинені умисно та є грубими порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Суддя враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, дійшов висновку, що необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`яти років без оплатного вилучення транспортного засобу, так як авто належить ОСОБА_5 .

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.36, ч.5 ст.126, ч.1ст.130, 221, 246, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285, 40-1 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО