Справа № 157/794/25 Провадження №33/802/482/25 Головуючий у 1 інстанції:Ходачинський Р. О.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Мазурика П.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 червня 2025 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 4 квітня 2025 року орієнтовно о 01 год 25 хв, в період дії комендантської годин, знаходячись на вул. Центральна в с. Піщане Камінь-Каширського району, відмовився пред`явити військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, представлявся неправдивими анкетним даними, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник Мазурик В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які би вказували на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівникам поліції, а протоколом про адміністративне правопорушення та показання працівників поліції не можуть бути беззаперечними та достатніми доказами вини першого.

Також вказує, що в протоколі не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативно правовим актом передбачено законність вимоги поліцейського, та в чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та його захисник Мазурик П.А. в судове засідання не з`явилися, до суду подали клопотання про здійснення судового розгляду без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КпАП України дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях останнього складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог ст. 185 КУпАП підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 596798 від 14.04.2025; протоколом про адміністративне затримання АЗ № 020777 від 14.04.2025; письмовими поясненнями працівників Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; копіями постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 4514478 від 16.04.2025; наказом Волинської обласної військової адміністрації «Про зміну періоду дії комендантської години на території області» від 28.09.2022 № 391; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 596798 від 14.04.2025, ОСОБА_1 14 квітня 2025 року орієнтовно о 01 год 25 хв, в період дії комендантської годин, знаходячись на вул. Центральна в с. Піщане Камінь-Каширського району, відмовився пред`явити військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, представлявся неправдивими анкетним даними, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що зафіксовано на боді камери працівників поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала і з внесенням відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень і підпису.

Безпідставними, необґрунтованими і такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 злісної непокори за викладених у протоколі обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення.

В свою чергу, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Так, з даного відеозапису вбачається, що в ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 його попросили пред`явити військово-обліковий документ і документ, що посвідчує особу. З відеозапису чітко вбачається, що на неодноразові вимоги поліцейського щодо пред`явлення військово-облікового документу і документу, який посвідчує особу ОСОБА_1 вимоги не виконує та їх ігнорує, перешкоджає встановленню обставин для документування правопорушення.

Крім того, працівник поліції роз`яснює, що в разі ненадання документів, що посвідчують особу, такі дії будуть розцінюватися як невиконання вимог працівника поліції та його буде затримано.В подальшому ОСОБА_1 було затримано, про що складено протокол серії АЗ № 020777від 14 квітня 2024 року, який долучено до матеріалів справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наказу начальника обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року № 1 «Про запровадження комендантської години на території області» (зі змінами) на території Волинської області запроваджено комендантську годину з 22:00 до 07:00 та заборонено перебування у цей період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Більш того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював факт спілкування саме з працівниками поліції, які вимагали у нього надати документи.

Зважаючи на встановленні обставини справи ОСОБА_1 14 квітня 2025 року близько 01:25 години під час комендатської години повинен був дотримуватися вимог наведеного вище наказу, та беззаперечно на законну вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, зокрема, військово-обліковий документ і документ, що посвідчує особу.

З огляду на наведене, вимога працівників поліції була законною та ґрунтується на положеннях п. 1, 3 ст. 23 та п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак ОСОБА_1 був зобов`язаний її виконати, однак останній знехтував цим, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, які повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до незгоди апелянта з постановою суду першої інстанції та спрямовані на уникнення правопорушником покарання за скоєне ним правопорушення.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Мазурика Павла Анатолійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного районого суду Волинської області від 20 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В. В. Гапончук