Справа № 495/2902/25
№ провадження 3-зв/495/16/2025
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Прийомової О.Ю.

за участі секретаря судового засідання Дарій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Білгород-Дністровський заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Васильєва П.О. про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., від розгляду справи № 495/2902/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. перебуває справа № 495/2902/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

16.07.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Васильєв П.О. подав до суду про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., від розгляду справи № 495/2902/25.

Заява обґрунтована тим, що в ОСОБА_1 виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Шевчук Ю.В, оскільки його захисником заявлені клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення до іншого суду за місцем проживання особи та про призначення судової експертизи, однак вказані питання не вирішені суддею в судовому засіданні.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не отримував завчасно та за три доби до дня розгляду справи в суді повістку про виклик у судове засідання на 16 липня 2025 року, відтак не був сповіщений належним чином про дату та місце розгляду справи в порядку та спосіб, що передбачені ч. 1 ст. 277-2 КУпАП.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляди заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Уважно проаналізувавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладені у заяві про відвід судді, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 75 КПК України визначаються підстави, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У пунктах 66, 67 рішення ЄСПЛ «Мироненко та Мартиненко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У цьому відношенні ЄСПЛ зазначає, що навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість («De Cubber проти Бельгії», рішення від 26 жовтня 1984 року, Series A, № 86).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений захичником особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відвід судді Шевчук Ю.В. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК.

Доводи у заявленому відводі ґрунтуються винятково на його незгоді із процесуальними рішеннями судді.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по справі з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Утім, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді Шевчук Ю.В. під час розгляду вказаної справи, не встановлено, мотиви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, для відводу є припущеннями, а незгода з процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Васильєва П.О. про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., від розгляду справи № 495/2902/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Васильєва П.О. про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., від розгляду справи № 495/2902/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Постанову складено 17 липня 2025 року.

Суддя: