Справа 635/3005/25
Провадження 3/635/1617/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В., ОСОБА_1

захисника адвоката Савченка В.А.

розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер 6820 AR №60472 та в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, буд.18 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Савченко В.А. надав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджують того факту, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу ОСОБА_2 було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Таким чином, посадовою особою порушений порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема вимоги ст.256 КУпАП. А тому протокол не може вважатись належним та допустимим доказом. Також з наявного відеозапису в матеріалах справи вбачається, що поліцейський неодноразово залишає бодікамеру в службовому автомобілі та спілкується з ОСОБА_2 . За поясненням ОСОБА_2 , поліцейський під час таких спілкувань здійснював на нього тиск, погрожував викликом ВСП на місце пригоди, провокував та прямо вказував про необхідність відмови від огляду, щоб не було проблем. Запевняли, що в нього не буде жодних проблем з відповідальністю якщо він відмовиться, бо він військовий. Також з наявного відеозапису, а саме о 07 год. 48 хв.. ОСОБА_2 питає у поліцейською, що йому буде, штраф? На вказане питання поліцейських ствердно відповідає, що йому нічого не буде та він все розкаже пізніше. Таким чином поліцейський вказаною відповідь свідомо та беззаперечно ввів в оману ОСОБА_2 про наслідки відмови від проходження огляду. В подальшому поліцейський так і не роз`яснив ОСОБА_2 про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, взагалі не повідомив особу з його правами. Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування. Зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та доданого до нього відеозапису, свідчить про те, що ОСОБА_2 не відомо з яких причин було зупинено. Крім того, матеріали справи не містять акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, наступне направлення водія для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу без виконання первісної вимоги про здійснення огляду на місці зупинки є незаконним та не відповідає положенням Інструкції. Додав, що оскільки ОСОБА_2 має особливий правовий статус військовослужбовця, до нього не поширюються положення Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103, а матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції відповідно до ст. 2266-1 КУпАП Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, шо ними було виявлено нібито водія - військовослужбовця ЗСУ, у якого нібито були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Тому вважає, що працівники поліції мали діяти у відповідності до положень вказаних вище норм законодавства та взагалі не мали права вимагати у ОСОБА_2 вчинення будь-яких дій.

В судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що навесні 2025 року його зупинили працівники поліції у с. Циркуни і попросили бути свідком відмови водія від огляду. В його присутності поліція попросила водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він відмовився від огляду. Йому здається, що другого свідка при висловленні вимоги до ОСОБА_2 пройти огляд не було, його зупинили пізніше. Пояснення він підписав, але не читав.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху», на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 912460 від 14.04.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР «ОКНЛ» від 14.04.2025, в якому зазначено про те, що від проведення огляду ОСОБА_2 відмовився;

- довідкою Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 19.12.2006 року. Одночасно зазначається про те, що посвідчення водія було вилучено на підставі ст. 265-1 КУпАП та зберігається у ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області;

- рапортом інспектора СРПП О.Середи, згідно якого, ним під час несення служби за адресою: с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21, був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Після зупинки транспортного засобу у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та відносно нього було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , в яких він зазначає про те, що 14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: Харківська область, с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21 він був залучений працівниками поліції в якості свідка, для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_2 відмовився;

- письмовими проясненнями ОСОБА_3 , в яких він зазначає про те, що 14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: Харківська область, с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21 він був залучений працівниками поліції в якості свідка, для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_2 відмовився.

- довідкою ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області з якої вбачається, що ОСОБА_2 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 19.12.2006 року. Посвідчення водія вилучено та зберігається у ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області;

- копією посвідчення водія ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_2 та факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6820 AR № 60472 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наданий суду відеозапис в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, і сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, а обставини, які на ньому відображені, узгоджуються з матеріалами справи.

Ані Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ані Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від огляду в присутності двох свідків. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 відмовився від огляду у його присутності. Показання свідка в тій частині, що він, здається, був один, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано одночасно двох свідків, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від огляду, та факт встановлення їх особи.

Відсутність акта огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння не впливає на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, тому складання та долучення до матеріалів справи направлення безумовно є недоцільним.

З приводу доводів захисника щодо провокації адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, ОСОБА_2 , маючи посвідчення водія з 2006 року, будучи учасником дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, зокрема, обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, а також наслідки відмови від такого огляду. Доводи захисника про те, що поліцейський повинен був роз`яснити наслідки відмови від огляду, є безпідставними, оскільки на поліцейського такий обов`язок законом не покладено.

Суд вважає недоведеними посилання захисника на вчинення на ОСОБА_2 тиску з боку працівників поліції. Його поведінка при спілкуванні з працівниками поліції не підтверджує будь-якого тиску або погроз. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 оскаржував дії працівників поліції. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не надано. З приводу висловлювання поліцейського на запитання ОСОБА_2 про те, що тому нічого не буде, суд зазначає, що з даної розмови неможливо встановити про що йде мова. Доказів того, що зазначене спілкування стосувалось притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Суд також вважає безпідставними посилання захисника на положення ст. 266-1 КУпАП, зважаючи, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Суд зазначає, що статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця - водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця - пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

У даному випадку ОСОБА_2 , як водій транспортного засобу, тобто маючи спеціальний статус - водія, підлягає огляду відповідно до положень ст.266 КУпАП, оскільки положення ст. 266-1 КУпАП не регламентують процедуру проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння особами, які керують транспортними засобами.

Отже, огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування ОСОБА_2 у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Доводи захисника, що інспектор поліції не повідомив ОСОБА_2 про підстави та причини його зупинки, є такими, що не впливають на вчинення ним адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби.

На підставі викладеного, в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи доводи захисника щодо не роз`яснення працівниками поліції прав та обов`язків ОСОБА_2 . Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_2 враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_2 суду не надані, враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави (протокол серія ААД № 912460; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0020001) в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 18.07.2025 р.

Суддя О.М. Якішина