Справа № 720/1560/25
Провадження 3/720/511/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

29 квітня 2025 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_2 , перебуваючи на ділянці відповідальності прикордонного наряду «Група реагування», відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в групі в напрямку с. Костичани с. Бажура (Румунія) з метою незаконного перетину державного кордону із України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон де був затриманий на відстані 4500 метрів від лінії Державного кордону, де був затриманий працівниками прикордонної служби, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить запис у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України в складі групи осіб повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Так, з протоколу серії ЗхРУ № 002427Е від 29 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_2 , перебуваючи на ділянці відповідальності прикордонного наряду «Група реагування», відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в групі в напрямку с. Костичани с. Бажура (Румунія) з метою незаконного перетину державного кордону із України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон де був затриманий на відстані 4500 метрів від лінії Державного кордону.

З наявних в протоколі про адміністративне правопорушення пояснень, які власноручно написав ОСОБА_1 вбачається, що останній не міг чітко пояснити мету свого перебування в прикордонній зоні, в той час як затриманий разом із ним ОСОБА_2 пояснив, що мав намір перетнути Державний кордон України до Румунії в пішому порядку перетнувши річку Прут в групі з ОСОБА_2 ..

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній мав намір перетнути Державний кордон України до Румунії в пішому порядку перетнувши річку Прут в групі з ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України повністю доведена поза розумним сумнівом.

Так, його затримання під час руху до державного кордону України; перебування під час воєнного стану у вечірній час в прикордонній зоні у безпосередній близькості до державного кордону України, в полі за межами населеного пункту, який розташованій на великій відстані від місця його проживання (більше 500 км); його поведінка в момент затримання; введення в оману працівників прикордонної служби та наявність у нього в рюкзаку завчасно запакованих речей ( закордонного паспорту, одягу, тощо), поза розумним сумнівом свідчать про його спробу незаконного перетину державного кордону України з послідуючим переправою через р. Прут в Румунію.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 204-1 ч. 2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.