ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9880/25

Провадження № 33/820/498/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, в залі суду за участі секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Канюка М.Т., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , доцента кафедри Національної академії державної прикордонної служби

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.ч. 1, 2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи доцентом кафедри загальновійськових дисциплін факультету безпеки державного кордону Національної академії Державної прикордонної служби імені Богдана Хмельницького, являючись, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, у порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» (згідно з яким зазначена особа зобов`язана повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника), не повідомив у встановленому законом випадку та порядку свого безпосереднього керівника (начальника кафедри загальновійськових дисциплін факультету безпеки державного кордону НАДПС ОСОБА_2 ) про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час здійснення 18.03.2024 перевірки виставлених оцінок за результатами проведення 10.02.2024 р. заняття з дисципліни «Загальна тактика» у 221 навчальній групі, у якій навчається ОСОБА_3 , котрий являється зятем ОСОБА_1 , тобто, відповідно до абз.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», є його близькою особою, а також, у супереч вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» (відповідно до якої суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів), прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, здійснивши 18.03.2024 р., за результатами проведення означеного заняття, оцінювання рівня знань свого зятя - курсанта НАДПС ОСОБА_3 , шляхом виставлення останньому оцінки «5» в електронному журналі успішності 221 навчальної групи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.ч. 1, 2 КУпАП, є доведеною, оскільки останній не повідомив у встановленому законом випадку та порядку свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, таким чином допустивши порушення Закону України «Про запобігання корупції».

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Стверджує, що адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 ч.ч. 1, 2 КУпАП були виявлені саме 12 вересня 2024 року, оскільки саме цього числа Хмельницьким управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було направлено до Хмельницької спеціалізованої прокуратури проєкти протоколів з матеріалами про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, що підтверджується листом №СЕД-29768-2024 від 12.09.2024 року. Тобто, моментом виявлення є саме 12 вересня 2024 року, а не 07.04.2025 року (дата складення протоколів), як про це зазначив суд.

Таким чином, на його думку, на час розгляду справи в суді, закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просили скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Прокурор Канюк М.Т. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисту, вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , думку прокурора, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та постановив законне і обґрунтоване рішення та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 , як неповідомлення особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій, стороною захисту не оспорюються, а тому судом не переглядаються.

Апеляційні доводи захисту ОСОБА_1 про те, що моментом виявлення адміністративних правопорушень, є саме 12 вересня 2024 року, слід рахувати день, коли Хмельницьким управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було направлено до Хмельницької спеціалізованої прокуратури проєкти протоколів з матеріалами про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, то апеляційний суд відкидає та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 38 ч. 4 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд зазначає, що днем виявлення адміністративних правопорушень, є день складення протоколів про адміністративні правопорушення №№42-2025, 43-2025, а саме 07.04.2025 року. Датою вчинення правопорушень відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення є 10.02.2024 року (неповідомлення про наявність у нього реального конфлікту інтересів) та 18.03.2024 року (прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів).

Апеляційний суд виходить з того, що час складання протоколів про адміністративне правопорушення слід вважати часом виявлення адміністративного правопорушення, з цього моменту починається провадження у справі про адміністративне правопорушення. Перевірки, запити уповноваженого органу, їх результати не можна вважати часом виявлення адміністративного правопорушення, оскільки виходячи з них встановлюються обставини вчиненого правопорушення, особа, яка підозрюється у його вчиненні, наявність чи відсутність в діях цієї особи складу адміністративного правопорушення та ін. обставини які підлягають доведенню в суді. Діючим законодавством не визначено інших способів виявлення адміністративного правопорушення, окрім як складання відповідного протоколу уповноваженою на те особою.

Направлення проектів протоколів з матеріалами про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією до Хмельницької спеціалізованої прокуратури, на що посилається сторона захисту, не є моментом виявлення правопорушень, оскільки як вбачається із матеріалів справи такі документи направлялися з метою їх перевірки, за результатами якої було погоджено проекти даних протоколів (а.с.192 т.1).

За таких обставин, на думку суду, шестимісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи в суді першої інстанції, а саме 10 червня 2025 року, у відповідності ст. 38 КУпАП, не сплинув.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та не вбачає підстав для скасування постанови суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 ч.ч. 1, 2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: