П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 Справа №607/27051/24 Провадження №3/607/188/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Черніцького І.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 (м.Тернопіль) ТРУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, безробітного, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №162224 від 03.12.2024, ОСОБА_1 03 грудня 2024 року о 22 год. 10хв. в смт. В. Березовиця, по вул. Н. Відродження, керував транспортним засобом марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування тз відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №188101 від 03.12.2024, ОСОБА_1 03 грудня 2024 року о 22 год. 10хв. в смт. В. Березовиця, по вул. Н. Відродження, 76, керуючи транспортним засобом марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу у результаті чого втратив керування і здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходяться справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а саме: справа №607/27051/24, номер провадження 3/607/188/2025 та справа №607/27059/24, номер провадження 3/607/189/2025, вважаю що відповідно ст.36 КУпАП, вказані справи слід об`єднати в одне провадження і присвоїти їм єдиний унікальний номер судової справи - №607/27051/24, номер провадження 3/607/188/2025.

Особа, яка притягається до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинених адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що 03.12.2024 близько 22.00 год. перебував за місцем свого поживання в смт. В.Березовиця, коли до нього зателефонувала сестра ОСОБА_2 , яка повідомила, що повертаючись з магазину не впоралась з керуванням та злетіла в канаву, а також просила щоб він підійшов до автомобіля та подивився що з ним. Після телефонного дзвінка сестри, він зібрався та вирушив сестрі на зустріч, оскільки вона поспішала додому. При зустрічі сестра передала ключі від автомобіля та він вирушив до місця пригоди на вул. Н. Відродження в смт. В. Березовиця, де оглянув автомобіль та зрозумів, що потрібно викликати евакуатор для його транспортування. В цей час приїхали працівники поліції, які під час спілкування запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на на що він відмовився, оскільки тз. не керував, про що й пояснив поліцейським, однак його пояснення до уваги не були прийняті.

Захисник Черніцький І.Р. підтримав пояснення ОСОБА_1 додатково пояснивши, що будь які свідки які б могли підтвердити обставини викладені в протоколі відсутні. Відсутні такі дані і на фрагментах відео наявного у справі. Просив провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складів адміністративних правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 03.12.2024 для вирішення особистих справ, взяла у брата ОСОБА_1 його автомобіль «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 та близько 22.00 год. повертаючись із магазину не впоралась з керуванням та допустила з`їзд у канаву та наїзд на дерево, після чого одразу д зателефонувала брату, оскільки виїхати самостійно не змогла, на що ОСОБА_1 , повідомив, щоб вона залишила автомобіль на місці та йшла йому на зустріч. По дорозі вона зустрілась із братом, якому передала ключі від автомобіля та після цього пішла до місця свого проживання, а брат попрямував до місця пригоди, щоб подивитися, які пошкодження отримав його автомобіль.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Черніцького І.Р. та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно п.2.3Б ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Порядку №1103 із змінами та доповненнями, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Як вбачається із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 03.12.2024 о 22.10 год. в смт. В. Березовиця, по вул. Н. Відродження, 76, та за кермом даного автомобіля перебувала його сестра ОСОБА_2 , яка допустила порушення ПДР та здійснив наїзд на дерево.

Крім цього, судом досліджено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, з яких вбачається лише процедура оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, при дослідженні вказаних відеозаписів неможливо встановити хто перебував за кермом транспортного засобу марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 до попустив наїзд на дерево.

Суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи рапорт працівників поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у подальшому встановлення ознак алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить до переконання про те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 03 грудня 2024 року о 22.10 год. в смт. В. Березовиця, по вул. Н. Відродження, 76, транспортним засобом марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , а також порушення ним ПДР, що призвело до настання ДТП, що виключає в його діях події та склади адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях подій та складів адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 124, 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали адміністративних справ (ЄУНСС №607/27051/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та (ЄУНСС №607/27059/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру ЄУНСС №607/27051/24.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю подій і складів даних адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан