ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1502/25 Справа № 183/3089/25 Суддя у 1-й інстанції - Ігольнікова М. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Волок Ю.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Волок Ю.В.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2025 року о 00:00:40 м. Самар (Новомосковськ), вул. Шевченка, 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW з днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дану подію було зафіксовано на камеру : 470702, 471954, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Волок Ю.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 перебував біля під`їзду свого будинку. Транспортний засіб було припарковано та він не був у заведеному стані, тобто був відсутній факт керування транспортним засобом, як того вимагає ч.1 ст. 130 КУпАП. Саме факт керування транспортним засобом є визначальним для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною вище статтею.

Вказує, що з відеозапису бодікамер поліцейських вбачається, що поліцейський підійшов до не заведеного транспортного засобу, з якого вийшов ОСОБА_1 . В подальшому працівники поліції почали агресивно себе поводити та без будь-яких на те підстав, визначених Законом затримали ОСОБА_1 та застосували до нього спеціальні засоби кайданки, хоча поведінка ОСОБА_1 взагалі не давала на те підстав. Жодних, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію» підстав для затримання ОСОБА_1 та застосування до нього кайданок не було, що свідчить про упередженість працівників поліції та протиправність їх дій.

Зазначає, що на відеозаписі видно, як працівники поліції заламали руки ОСОБА_1 повалили його на підлогу та він тривалий час там перебував. Весь подальший час, а саме з 00:44 до 00:55 ОСОБА_1 п`ятнадцять разів сказав, що буде дути в «Драгер» та не відмовляє дути в «Драгер».

Також на відео зафіксовано прохання ОСОБА_1 надати йому телефон для можливості зателефонувати, так як він був у кайданках і самостійно зробити дзвінок не мав можливості. Зателефонувати ОСОБА_1 хотів адвокату та друзям. Також ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він пошкодив голову, коли його повалили на підлогу та вдягли кайданки, однак працівники поліції жодним чином не відреагували на це. Подальше відео відбувається в приміщенні поліції, де працівник поліції каже, що будуть складати протокол та жодної пропозиції проїхати до лікарні немає. Працівник поліції сам собі говорить, що складає протокол про адміністративне правопорушення «за відмову пройти огляд».

Також на відео не зафіксовано складення направлення на проходження медичного огляду, хоча в матеріалах справи воно наявне. ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції не пропонували йому проїхати до медичного закладу та не складали та не видавали направлення для цього.

Апелянт зазначає, що жодного разу ОСОБА_1 не відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, дув у «Драгер» та йому не пропонували проїхати до медичного закладу як і не складали направлення для цього.

На думку апелянта, суд першої інстанції в своїй постанові вдався до викривлення обставин справи та позиції сторони захисту, фактично відшукуючи підтвердження вини ОСОБА_1 .

Крім того вказує, що працівники поліції не дотримались порядку направлення водія на огляд до медичного закладу.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Волок Ю.В. підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить про те, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272772 від 16.03.2025 року, зазначено, що 16.03.2025 року о 00:00:40 м. Самар (Новомосковськ), вул. Шевченка, 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW з днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дану подію було зафіксовано на камеру : 470702, 471954, дії кваліфіковані як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР, у водія ОСОБА_1 (особу встановлено за допомогою посвідчення водія НОМЕР_2 ) було виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до рапорту працівника поліції суд встановив, що підставою для зупинки транспорного засобу ОСОБА_1 став його рух на автомобілі без увімкненого світла фар та в комендантську годину. Дані обставини ОСОБА_1 під час судового засідання не оспорювались.

Згідно протоколу АЗ № 023213 про адміністративне затримання від 16.03.2025 року, суд встановив, що таке затримання здійснено у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для встановлення особи, складання адміністративних матеріалів.

Згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що патрульні поліцейські підходять до автомобіля BMW з днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виходить з даного автомобіля з водійського сидіння.

ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд для перевірки останнього на стан сп`яніння. Весь цей час ОСОБА_1 висловлював згоду, однак реально не здійснював жодних дій направлених на реалізацію своєї позиції, натомість його поведінка свідчить про бажання уникнути проходження такого огляду на місці зупинки, оскільки ОСОБА_1 намагався кудись рухатись (відходив до автомобілю та у інших напрямках), сперечався, вів тривалі діалоги, висловлював образи на адресу працівників поліції, супроводжуючи ці дії нецензурними лайками.

Після тривалого часу (12 хвилин) перемовин з ОСОБА_1 щодо наявності чи відсутності у нього дійсного бажання все ж таки пройти огляд, працівник поліції повідомив, що така поведінка свідчить про фактичну відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 все ж таки почав продувати алкотестер, і на 00:52:19 год. працівник поліції надає ОСОБА_1 прилад алкотестеру, ОСОБА_1 в нього дує, прилад видає звуковий сигнал, після чого поліцейський, тримаючи алкотестер рукою, відтягнув пристрій щоб дізнатись результат, однак мундштук (трубка) залишився в ротовій порожнині ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив, що «так не піде», а ОСОБА_1 зауважує, що поліцейський у нього з рота витягнув трубку. Фактично така поведінка ОСОБА_1 також свідчить про неналежне виконання вказівок по техніці продуття алкотестеру, оскільки при проведенні даного тесту працівники поліції давали необхідні інструктажі. Однак, встановити результат так і не вдалося, ОСОБА_1 при цьому не наполягав на повторних спробах, обмежувався тільки усними повідомленнями, що він і далі не відмовляється проходити огляд на місці зупинки.

Далі 00:53 ОСОБА_1 передав телефон працівнику поліції для здійснення розмови з певною знайомою ОСОБА_1 особою. Після чого, працівник поліції ще раз звернувся до ОСОБА_1 зі словами: «Давайте, допроходьте, дуєм», після чого о 00:53:21 год. ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, дослівно: «Я нікуди дуть не буду» та почав розмовляти по телефону зі своїм знайомим.

Далі о 00:53:54 поліцейський знову пропонує продути алкотестер, на що ОСОБА_1 посилається на слова невстановленої особи, яка йому сказала почекати і нікуди не дути.

Після цього факту, ОСОБА_2 знову пропонується продути алкотестер, або проїхати, де о 00:54 , ОСОБА_1 знову повторює, що дути він не буде. Після цих слів, працівник поліції повідомив: «Не будете? Все. Це відмова». На що ОСОБА_1 виголошує : «Я не відмовляюсь!».

Доводи сторони захисту щодо відсутності самого факту керування ОСОБА_1 спростовується зафіксованою на відео розмовою працівника поліції з останнім, в ході якої працівник поліції висловлює обурення тим, що він був змушений з метою його зупинки гнатися за ОСОБА_1 , оскільки той їхав без світла. На це ОСОБА_1 висловив здивування та відповів поліцейському: «Навіщо ти гнався за мною? В сенсі без світла? Я зі світлом їхав». (запис 00:58 ). Також по хронології відеозапису, ця розмова продовжилась о 01:09, де ОСОБА_1 ще раз підтвердив, що поліцейський патруль їхав йому на зустріч, а він проїхав повз них, після чого поліція почала його наздоганяти.

Крім того, згодом, а саме о 01:03 год. працівник поліції повідомив, що все ж таки поведінка ОСОБА_1 свідчить про фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, про що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУПАП та за іншими статтями КУпАП, які були порушені останнім. ОСОБА_1 підтвердив, що він, дійсно, відмовився і йому все зрозуміло.

Посилання сторони захисту, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння викликана його емоційним станом, не заслуговуються на увагу.

Як вбачається з переглянутого відеозапису, працівники поліції тривалий час пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому не здійснювали будь-яких дій, які б могли розцінюватися як психологічний тиск. Навпаки, ОСОБА_1 на його прохання надавали можливість здійснити телефонні дзвінки, було знято кайданки, велись роз`яснювальні діалоги. Факт примусового застосування до ОСОБА_1 спеціальних засобів у вигляді кайданок, як заходу примусу, виправданий поведінкою останнього, яка виражалася у формі намагання ОСОБА_1 втекти, про що він був попереджений, тому такі дії поліцейських виконувалися в межах повноважень, наданих ст. 42 ЗУ «Про Національну поліцію».

По хронології відеозапису о 01: 38 події відбувались в приміщенні відділу поліції, де після складання протоколів, ОСОБА_1 запитали чи наявні у нього скарги та зауваження, на що він не висловив жодних претензій щодо обставин складання даних процесуальних документів та здійснення інших процедур.

Досліджений судом відеозапис суд вважає достатньо інформативним, таким що у своїй сукупності узгоджується з іншими доказами вини ОСОБА_1 .

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до вчиненого правопорушення, та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння. Поведінка останнього мала зухвалий, самовпевнений характер, мала прояви неповаги до представника влади під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Посилання сторони захисту щодо відсутності пропозиції з боку поліцейського пройти огляд саме у медичному закладі, спростовується тим, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР, і суд вище, вже надав оцінку даному письмовому доказу і вважає його допустимим.

Під час апеляційного перегляду, було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що є поліцейським 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області, 16.03.2025 року під час несення служби, було помічено транспортний засіб BMW з днз НОМЕР_1 , який здійснював рух в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та в комендантську годину. Було увімкнено проблискові маячки та надано звуковий сигнал вимога про зупинку, однак водій не зупинився. Після короткого переслідування, водій BMWвсе ж таки зупинився. Водієві було роз`яснено підстави зупинки. Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає дійсності. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера або у медичному закладі. Водій відмовився пред`явити документи на автомобіль, та намагався покинути місце зупинки, його було попереджено, що він буде затриманий, та він був затриманий, для встановлення особи та доставлення до найближчого відділення поліції для оформлення протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевказані пояснення свідка підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Вищезазначені докази, досліджені під час апеляційного розгляду, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеним доказами.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, доводи сторони захисту про те, що він перебував у припаркованому автомобілі, автомобіль перебував біля під`їзду його будинку, спростовуються відеозаписом переглянутим у суді апеляційної інстанції. Таким чином, твердження про перебування транспортного засобу біля будинку особи спростовується доказами у справі. Навпаки, встановлено, що в матеріалах справи зазначена адреса проживання особи, яка притягається до відповідальності, не збігається з фактичною адресою зупинки транспортного засобу, що вказує на надання недостовірних відомостей та введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Волок Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко