Справа № 524/538/25
Провадження 3/524/611/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 08.12.2024 року приблизно о 07 годині 20 хвилин в м. Кременчуці по вул. Мрії 3а ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину АТБ, таємно викрав з полиці магазину пляшку алкогольного напою коньяк «Aznauri» 0,1 л на суму 45 грн. 90 коп. без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. Судові повістки з повідомленнями, які направлялись особі, повернулись до суду і не були вручені їй, у звязку з чим вона не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за незалежних від суду причин, що позбавляло суд можливості розглянути справу у встановлений законом строк, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП явка до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з протоколу серії ГП № 116456 від 07.01.2025 року, адміністративне правопорушення вчинено 08.12.2024 року.

Оскільки матеріали справи не містять чіткої дати виявлення правопорушення, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд не може достовірно встановити точну дату виявлення правопорушення.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП , розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що суд не може достовірно встановити дату виявлення правопорушення, і застосовуючи принцип тлумачення сумнівів на користь особи, слід вважати, що шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення сплив до дати розгляду справи. На момент розгляду справи, а саме 16.07.2025 року, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Аналіз положень п. 7 ст. 247, ст.ст. 1, 7, 245 КУпАП дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі, винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також у поєднанні із вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП слід закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 4 ст. 38, ч. 1 ст. 51, п. 7 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ