Номер провадження: 33/813/42/25
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дубровської О.А. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів. Стягнуто судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 24.09.2021 до відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса - порт» Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «ЕКСІМ-ГРУП» ОСОБА_2 , який діє на підставі договору з громадянкою України ОСОБА_1 про надання брокерських послуг та декларування товарів було подано МД типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята та зареєстрована за №UA500060/2021/201067.

В якості підстави для митного оформлення декларантом ОСОБА_2 до Одеської митниці були надані: - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане у м. JROSLAW № НОМЕР_1 від 17.12.2004; - паспорт громадянина України серії « НОМЕР_2 », виданий Котовським МВ ГУ МВС України у Одеській обл. від 21.05.2010; - договір купівлі-продажу б/н від 15.10.2020; документ про зняття з обліку транспортного засобу виданий у м. JROSLAW від 15.10.2020 NR К.5448.1. 988.2021.ACZ та інші документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500060/2021/201067 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки «LAND ROVER», модель автомобіля «RANGE», номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 (8810 НОМЕР_4 ), а покупцем та одержувачем є громадянка України ОСОБА_1 .

Відповідно граф 31, 33 МД №UA500060/2021/201067 заявлено товар: легковий автомобіль: 1 шт., марка LAND ROVER, модель автомобіля RANGE, номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 , виробник: LAND ROVER, країна виробник Велика Британія, код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено .

Вартість автомобілю, згідно договору купівлі-продажу від 15.10.2020 б/н склала 10 000 польських злотих (згідно курсу НБУ 67422 грн.), митна вартість за МД від 24.09.2021 №UA500060/2021/201067 становить 67422 грн.

Митні платежі за транспортний засіб по МД №UA500060/2021/201067 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 39654,23 грн (із застосуванням надходження від добровільно сплачених фізичними особами коштів відповідно до п.п. 97 та 99 розділу ХХI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у розмірі 8500 грн.).

Після здійснення митного оформлення за МД від 24.09.2021 №UA500060/2021/201067 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 №26/26-04/7.10/139 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 01.12.2022 №0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26799/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки «LAND ROVER», модель автомобіля «RANGE», номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 .

Так, згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у м. Вроцлав Респ. Польща встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 79 Закону респ. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняттю з обліку у відповідному органі, який був місцем останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Дані органу, що знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, що видав реєстраційний паспорт.

Крім того, відповідно до інформації, що міститься на публічній (урядовій) інтернет - сторінці https://historiapojazdu.gov.pl, встановлено що транспортний засіб марки «LAND ROVER», модель автомобіля «RANGE», номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 , є зареєстрованим у респ. Польща станом на 14.02.2023.

Тобто, транспортний засіб марки «LAND ROVER», модель автомобіля «RANGE», номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 не було знято з обліку в уповноваженому органі респ. Польща.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до листа митного поста «Одеса - порт» Одеської митниці від 23.02.2023 №7.10-28.1-02/386 становить 144362,32 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 104 708, 99 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною з таких підстав:

- судом 1-ої інстанції було порушено право на захист, оскільки вона не отримувала будь-яких викликів у судові засідання, про дату та час розгляду належним чином вона повідомлена не була;

- посилання митного органу на ту обставину, що згідно відповіді палати фіскальної служби м. Вроцлав респ. Польща транспортний засіб не був знятий з обліку за заявою його власника (продавця) не може бути доказом того, що дії ОСОБА_1 були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки їй про це не було відомо. Відтак, відсутність умислу свідчить про відсутність суб`єктивної сторони, відтак і складу правопорушення;

- на виконання приписів ст.ст. 257, 266 МК України вона заявила всі повні відомості, які давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також були надані всі документи, необхідні для митного оформлення;

З огляду на викладені обставини захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 02.07.2024 та закрити провадження у справі.

Апеляційним судом вживалися заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, зокрема дата судового засідання була розміщена на сайті «Судова влада», апеляційним судом направлялася судова повістка адвокату Опалько О., з електронної пошти якого надійшла апеляційна скарга. Додатково апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не зазначила жодного засобу зв`язку, лише адресу проживання.

У цьому контексті апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, у відповідності до якої сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що представник митниці до суду також не з`явився, апеляційний суд вважає за можливе апеляційну скаргу розглянути за відсутності учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 з приводу того, що їй було невідомо про факт складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та з приводу того, що вона не отримувала жодних судових викликів, апеляційний суд приймає їх до уваги, водночас зауважує, що право на доступ до суду було забезпечено апеляційним судом шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження та призначення апеляційної скарги до розгляду із повідомленням зацікавлених учасників про дату її розгляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Декларування, з огляду на приписи ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. (ч.1 ст.246 МК України)

Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньо-економічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Так, ч. 1 ст. 366 МК України встановлено, що товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Водночас, законом № 1402-IX доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення»» Податкового кодексу України пунктом 77, яким встановлено, що «тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби», за умови дотримання положень, передбачених пункту 9-7 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій із ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 т) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до пункту 36 підрозділу 5 цього розділу.

При цьому, законом №1403-ІХ розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено п.п. 9-7 9-10.

Зокрема, п.п. 9-7 встановлює, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 т) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31.12.2020 перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого недотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Зазначений Закон вступив у силу 15.06.2021 та саме з цього часу особи, які виконали всі умови зазначені в ньому, мали право на спрощене митне оформлення транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб придбаний та розмитнений на користь ОСОБА_1 був випущений у вільний обіг на територію України, завдяки представленому документу про зняття транспортного засобу з обліку від 15.10.2020 NR К.5448.1.988.2021.ACZ.

Проте, за перевіркою митного органу отримано відповідь від митних органів Республіки Польща встановлено, що транспортний засіб марки «LAND ROVER», модель автомобіля «RANGE», номер кузова: (VIN) НОМЕР_3 не був знятий з обліку в уповноваженому органі респ. Польща. Зазначені відомості також містяться на сайті https://historiapojazdu.gov.pl.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 з приводу того, що їй було невідомо про те, що продавець не зняв транспортний засію з обліку, апеляційний суд зауважує наступне.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз приписів ст. 485 МК України свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2018 у справі №359/1615/16-а.

Таким чином, імовірна необізнаність ОСОБА_1 про не зняття транспортного засобу із реєстрації не свідчить про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Більш того, відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відтак, використовуючи преференції під час переміщення транспортного засобу через митний кордон декларанту, або особі в інтересах якої здійснюється декларування слід вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на виконання вимог, які визначені законодавством для отримання відповідних пільг.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

У відповідності до п. 1) ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Апеляційний суд констатує, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2024, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца