Провадження № 3/127/4387/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики управління патрульної служби у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375598 від 28.06.2025 року, ОСОБА_1 28.06.2025, будучи особою неповнолітньою, близько 22 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Geon DAKAR 300 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора встановленого на виїзді із перехрестя та позначеного дорожньою розміткою1.12 та дорожньою табличкою 5.69, порушивши п 16.8 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП визнав, пообіцяв, що більше не порушувати ПДР України..

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_1 28.06.2025, будучи особою неповнолітньою, близько 22 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Geon DAKAR 300 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора встановленого на виїзді із перехрестя та позначеного дорожньою розміткою 1.12 та дорожньою табличкою 5.69, порушивши п 16.8 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375598 від 28.06.2025 року; рапортом поліцейського від 29.06.2025.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми і кваліфікує його дії за ст.122, ч.2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 13 КУпАП До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП цього Кодексу, та ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; доган або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортного є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст. 9 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, особу правопорушника, який на момент вчинення правопорушення був неповнолітнім, має постійне місце проживання, навчається, характер скоєного правопорушення, обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника: визнання вини, обставини, які обтяжують відповідальність та з метою невідворотності відповідальності, з урахуванням вимог ч.2 ст.13 КУпАП суддя дійшов висновку, що міру покарання ОСОБА_1 необхідно призначити за ч. 2 ст. 122 КУпАП на загальних підставах, визначивши необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу.

Частиною 2 ст.307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Окрім того, відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: