ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/650/25

Провадження №3/943/632/2025

18 липня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм, проживає по АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив :

З протоколу серії ЕПР1 №289552 вбачається, що ОСОБА_1 03.04.2025 року о 15 год. 32 хв. у м. Буськ Львівської області по вул. Львівській, 2, керував автомобілем Рено Master, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у КНП Буська ЦРЛ за допомогою комбінованого тесту на наркотики №10 (WondFo), згідно висновку лікаря № 51, водій перебуває і стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 289627, ОСОБА_1 03.04.2025 року о 16 год. 56 хв. у с. Красне, по вул. Золочівській, 49, Золочівського району, керував автомобілем Рено Master, д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, від проходження медичного аналізу у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Буського районного суду Коса І.Б. від 11.04.2025 року, дані справи об`єднані в одне провадження, присвоєно справі ЄУН №943/650/25.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ковалик Ю.Р. вину водія заперечили, мотивуючи тим, що останній, працює водієм (вантажні перевезення), 03.04.2025 року був зупинений працівниками поліції на території Буськ Красне двічі, підряд. Водій, в першому випадку, пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак йому не вручили направлення для проходження такого огляду, не названо ознак алкогольного сп`яніння. Просив провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Вислухавши адвоката, водія, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та виявлення такого стану регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Частинами 1-6 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння (наркотичного) проводиться:

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно п. 9 Розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктами 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Аналогічні вимоги передбачені «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №808 від 05.11.2021).

Судом досліджено наявні у справі докази, а саме:

-дані, які зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення від 03.04.2025 року, де викладена фабула правопорушення;

-відеозаписом на DVD диску, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та відмову від проходження такого по другому епізоду;

-направленням в Буську ЦРЛ для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

-висновком Буської ЦРД № 51 від 03.04.2025, де зазначено, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення Серія ЕНА № 4417006 від 03.04.2025 року за вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 , передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП;

-рапортом поліцейського СРПП ВП №2.

Згідно висновку лікаря КНП Буська ЦРЛ № 51, який зроблений 03.04.2025 року о 16.10 год, водій ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні досліджено записи на відеодисках з бодікамери поліцейського, на яких зафіксовано (файл 1) на 8.50 хв огляд водія поліцейським за допомогою ліхтарика (світив в очі водія, однак зіниці не реагували на світло), що слугувало ознакою наркотичного сп`яніння. На 15.55 хв поліцейським запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що водій погодився. На 32.02 хв зафіксовано результат медичного огляду, де лікар говорить «4 негативні, 1 позитивний - марихуана».

На 2 файлі зафіксована розмова водія з поліцейськими на вулиці, після проходження освідування, де ОСОБА_1 зазначив, що 5 днів назад покурив айкос, коли відпочивав з друзями (8.46 хв), але наркотиків не вживає та не курить. Однак в подальшому на відео зафіксовано розмову «на запитання поліцейського «Що це було? марихуана «так…, з хлопцями пробував..».

Судом встановлено, що причиною зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугувало керування останнім автомобілем без пристебнутого ременя пасивної безпеки, за що притягнуто водія до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП (постанова Серія ЕНА № 4417006 від 03.04.2025 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представником озвучено іншу причину зупинки розмова по телефону під час керування транспортним засобом.

Посилання адвоката на те, що не було причини зупинки, суд оцінює критично, оскільки твердження про те, що працівники поліції незаконно зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 , такі можуть предметом іншого розгляду у визначеному законом порядку, що узгоджується з практикою Львівського апеляційного суду, Постанова від 24.06.2025, справа № 943/558/25.

Однак дії поліцейських щодо причини зупинки, водієм, ні представником, не оскаржувалася.

Посилання адвоката на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проведено в Буській ЦРЛ проведений за допомогою швидкотесту, з порушенням такого огляду, оскільки у разі позитвного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторними дослідженнями, судом також не приймається, оскільки клопотання про проведення огляду в іншому медичному закладі, призначення експертизи, тощо, у справі не заявлялися. Крім того, як вбачається з відеозапису нагрудної камери, ОСОБА_1 не заперечував результатів швидкотесту.

Проаналізувавши вищевказані документи у справі, відеозапис, приходжу переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання водієм своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність останнього, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Також слід стягнути з останнього в користь держави, на підставі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307-308 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда