КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/6191/24
№ апеляційного провадження: 33/824/1220/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року під головуванням судді Потабенко Л.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що 08 червня 2024 року о 21 год. 40 хв. за адресою: Київська обл., автодорога Київ-Обухів Р01 37 кілометр, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат якого позитивни - 2,21 % проміле алкоголю. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 11 січня 2025 року захисник порушника адвокат Шпирук В.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 рокута закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення, обставини викладені у вказаному протоколі не відповідають дійсності.

Вказує, що 08 червня 2024 року о 21 год 40 хв не керував транспортним засобом за адресою: Київська обл., автодорога Київ-Обухів Р01 37 кілометр в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в той день дійсно вживав алкоголь напої, проте за кермо автомобіля не сідав. Домовився із сторонніми людьми про доставку його автомобіля додому, а сам сів на заднє сидіння автомобіля. Проте, у зв`язку з тим що в автомобілі виник конфлікт, водій який керував транспортним засобом зупинився на блокпосту та сказав поліцейському, що скаржник начебто їздив за кермом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що свідки не допитувалися судом першої інстанції, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові не зазначено, що судом досліджувалися відеозаписи з нагрудних двох камер поліцейських № 474172 та 474306, які мали бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено номерний знак транспортного засобу «Daewoo Lanos».

Крім того в апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому адвокат Шпирук В.Г. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказав, що оскаржувана постанова була винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, він не був належним чином обізнаний про дату та час розгляду справи. Копію постанови отримав лише 03 січня 2025 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 37). У зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Шпируку В.Г. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Шпирука В.Г. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказав, що вина останнього у порушенні правил дорожнього руху України повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 812820 від 08 червня 2024 року, випискою з алкотестера «Драгер», результат - 2,21 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано обставини з місця події.

З таким висновком місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено наступне.

Згідно з даними чеку «Drager ALCOTESTER 6820» протестовано особу - ОСОБА_1 - результат тесту - 2.21 проміле.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 812820 від 08 червня 2024 року, відповідно до змісту якого о 21 год. 40 хв. за адресою: Київська обл., автодорога Київ-Обухів Р01 37 кілометр, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат якого позитивни - 2,21 % проміле алкоголю. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказане зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського № 474172, № 474306.

Оцінює критично апеляційна інстанція доводи скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недостанім доказом вчинення адміністративного правопорушення, обставини викладені у ньому не відповідають дійсності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - наявний, зауважень чи будь-яких пояснень до нього подано не було, а також протокол не оскаржено у встановленому законом порядку.

Не приймаються до уваги також доводи про те, що в протоколі неправильно зазначено номерний знак транспортного засобу «Daewoo Lanos», оскільки дана обставина не виключає відповідальність особи за вчинене правопорушення,

Наявні у справі докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому їх правильно покладено судом першої інстанції в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин.

Доводи про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь напої, проте за кермо автомобіля не сідав є голослівними, оскільки спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, які містяться у матеріалах справи та об`єктивно узгоджуються між собою, підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі, а під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення скаржника стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Інші доводи, на які посилається скаржник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Шпируку Володимиру Георгійовичу в інтересах ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шпирука Володимира Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар