ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/4027/25

Провадження №3/751/1545/25

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова, Ченцова С.М.

з участю особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , учасник бойових дій, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

20.04.2025 року, о 10 год 28 хв, у м. Чернігові, по вул. Ріпкинська, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Драгер ALCOTEST 7510 ARMF 0261, проба позитивна 0,35 ‰ проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18.06.2025 року у судовому засідання особа, стосовно якої складений протокол, ОСОБА_1 свою вину визнав. Пояснив, що його зупинили працівники поліції, драгер показав 0,35 проміле. При визначення стягнення просить врахувати,що на даний час виконує бойові завдання в районі Сумщини у складі НОМЕР_3 бригади. У ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини отримав поранення. Просить не позбавляти його прав керування транспортним засобом, оскільки використовує його при виконанні службових обов`язків.

У судове засідання 18.07.2025 року особа, стосовно якої складений протокол, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено .

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи : відомості у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306087 від 20.04.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2025 року; тестування на алкоголь до протоколу серії ЕПР1 № 306087, відповідно до якого результат тесту 0,35 %; відеозапис до протоколу ЕПР1 № 306087; рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП, Чуб О. від 20.04.2025 року; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0947 083 24, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML», зав. № ARMF 0261, Drager Safety Ag&Co. KgaA, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_1 , відповідає вимогам ДСТУ OIML R 126:2014 Доказові аналізатори видихуваного повітря. Розділ експлуатаційної документації: діапазон вимірювань від 0,00 ‰ проміле до 0,80‰ проміле має похибку ± 0,006 проміле, діапазон вимірювань від 0,80 ‰ до 4,00 ‰ має похибку ± 7,5 %, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306087 від 20.04.2025 року, водій ОСОБА_1 20.04.2025 року о 10 год 28 хв у м. Чернігові по вул. Ріпкинська, 4 керував транспортним засобом Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Із переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.6), працівниками поліції в екіпажі Вікінг-110, на підставі п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зупинено транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейським у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій погодився. Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Драгер ALCOTEST 7510 ARMF 0261, проба позитивна 0,35 ‰ проміле.

Працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, зі змістом якого ознайомлено ОСОБА_1 , роз`яснено його права, про що останній поставив підпис у протоколі.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи досліджені докази, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника та запобігання правопорушенням.

У відповідності із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Одночасно, якщо міжнародним договором встановлені інші правила, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Отже, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала їхню дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа Надточій проти України від 15 травня 2008 року), і український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ у справі Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії від 23.10.1995 року суд зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення кримінального обвинувачення.

Тобто, позбавлення права керування транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті та для здійснення діяльності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року).

При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний надмірний тягар (рішення у справі від 02.11.2004 року «Трегубенко проти України»).

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді головного сержанту батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , для виконання поставлених завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_1 вкрай необхідне право на керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суд враховує, що правопорушення вчинено у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вік та особу правопорушника, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його матеріальний стан військовослужбовець; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; не значний показник алкоголю, обставинами, що пом`якшують відповідальність є : визнання вини, щире каяття, сумлінне виконання своїх посадових обов`язків у період воєнного стану в Україні та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Оцінюючи всі отримані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини першої даної статті у виді штрафу, звільнити його від накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення не буде відповідати справедливості судового рішення, прийнятого у період воєнного стану в Україні щодо військовослужбовця, який сумлінно виконував свій конституційний обов`язок щодо захисту України.

Призначене особі, стосовно якої складено протокол покарання буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправлення правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно із ст. 307 даного Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із статтею 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, сума штрафу є значною, тому вважаю, що зазначені обставини ускладнюють правопорушником виконання постанови суду, ОСОБА_1 можливо розстрочити виплату штрафу строком на шість місяців.

Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (Отримувач коштів : ГУК у Черніг. обл /21081300; КОД ; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок UA0025001; КБКД 21081300; Призначення платежу *; 21081300).

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, визначеного постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 липня 2025 року по справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП строком на шість місяців, встановивши щомісячну суму виплати штрафу у розмірі 2833 гривні 33 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Ченцова