Справа № 711/5779/25
Номер провадження 3/711/1644/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ВАД № 334717 від 22.06.2025 за ст. 185 КУпАП та протокол серії ВАД № 334716 від 22.06.2025 за ст. 173 КУпАП) про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , механік на ТОВ «Проджектбуд»

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 22 червня 2025 року, о 01:50 годині, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320, біля магазину «Моллі», з ознаками алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим ображав людську гідність та порушував громадський порядок.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 22 червня 2025 року, близько 01:55 години, перебуваючи за адресою м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320, з ознаками алкогольного сп`яніння, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського що виразилася у відмові особи у пред`явленні до повного ознайомлення військово-облікового документа, а також документа, що посвідчує особу, у зв`язку із необхідністю застосування поліцейським превентивного заходу перевірки документів відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»,

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, заперечував факт вчинення хуліганських дій та злісної непокори працівникам поліції. Пояснив, що 22.06.2025 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, їх з другом зупинили під час руху автомобілем працівники поліції біля магазину «Моллі» по бульв. Шевченка, перед тим вони проїхали повз службовий автомобіль поліції, а екіпаж поїхав за ними. Свою поїздку близько 02 години ночі пояснив тим, що трохи затримався на роботі. Поліцейський почав грубо з ними спілкуватися, неввічливо та неналежно звертався до них з товаришем, не представився і не надав службове посвідчення, не оголосив номер нагрудного жетона і лише на вимогу ОСОБА_1 показав їм своє посвідчення, як виявилось - старого зразка, хоча поліцейський повинен мати оновлене посвідчення, про що ОСОБА_1 зробив йому зауваження. Про відмінності між різними зразками посвідчень ОСОБА_1 раніше читав в інтернеті. Також ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський зобов`язаний був звернутися за місцем роботи із заявою про видачу нового посвідчення, а тому через наявність у поліцейського службового посвідчення старого зразка він відмовився надавати для ознайомлення свій військово-обліковий документ і документ, що посвідчує особу. Згодом, коли ОСОБА_1 затримали, при роз`ясненні йому прав і оголошенні статті закону один із пунктів статті йому не роз`яснили. Разом з тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні погодився, що надати поліції для огляду документи було б швидше, ніж сперечатися з ними і їхати потім у райвідділ. Також додав, що у нього упереджене ставлення до всіх поліцейських 4 роти, тому що з ними у нього завжди виникають непорозуміння, а саме з неї був екіпаж поліції, що їх зупинив.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 334716 від 22.06.2025 та серії ВАД № 334717 від 22.06.2025, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- протоколом АА № 009812 від 22.06.2025 про адміністративне затримання ОСОБА_1 для припинення адміністративного правопорушення;

- рапортом командира взводу № 1 роти № 4 БУПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції В. Савченка від 22.06.2025, відповідно до якого під час патрулювання екіпажем поліції було зупинено транспортний засіб, пасажир якого почав агресивно себе поводити та висловлюватися нецензурною лайкою. На передбачену ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію України» неодноразову вимогу поліцейського надати для ознайомлення військово-обліковий документ та документ, що посвідчує особу, громадянин не реагував, чим здійснив злісну непокору, у зв`язку з чим ОСОБА_1 (відомості про особу встановлені пізніше) було затримано на підставі ч 2 ст. 262 КУпАП, до нього застосовано спеціальний засіб кайданки та доставлено до ЧРУП ГУНП в Черкаській області для складання адміністративних матеріалів;

- витягом з бази ІПНП про неодноразове притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із зафіксованими обставинами виявлення ОСОБА_1 , спілкування з ним, під час якого порушник неодноразово допускав нецензурні висловлювання в бік інших громадян та поліцейських, із самого початку спілкування із поліцейським поводив себе грубо та зухвало, голосно вигукував і сміявся, незважаючи на нічний час і перебування поблизу житлового будинку, на зауваження працівників поліції не реагував, неодноразову вимогу надати військово-обліковий документ та документ, що посвідчує особу, ігнорував і категорично відмовлявся пред`являти документи, мотивуючи це наявністю у поліцейського службового посвідчення старого зразка, постійно висловлював різноманітні претензії до працівника поліції, сперечався, говорив, що нічого не зобов`язаний виконувати. У зв`язку із такою поведінкою ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ЧРУП ГУНП в Черкаській області для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Натомість, як свідчить відеозапис, поліцейський, що підійшов до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_1 з товаришем, звертався до чоловіків спокійно та толерантно, грубощів чи недопустимого для службової особи звертання до інших осіб не допускав; пояснив, що їх зупинили за порушення комендантської години, зауважив, що вони проїхали повз машину патрульних з відкритими вікнами і гучним свистом. При цьому, підійшовши до автомобіля, поліцейський представився, хоча ОСОБА_1 у поясненнях зазначав протилежне, відразу після чого ОСОБА_1 почав досить нахабно розмовляти з останнім та сперечатися, вимагав оголосити номер жетона, робив зауваження щодо посвідчення поліцейського старого зразка. Працівник поліції попросив надати для ознайомлення військово-облікові документи та документи, що посвідчують особу, у відповідь на що ОСОБА_1 вийшов з машини, шумно себе поводив, сперечався і відмовлявся надати документи, які посвідчують його особу, незважаючи на неодноразову наполегливу вимогу поліцейського, а також говорив, що надасть документи будь-якому іншому екіпажу поліції, а не тим, що є на місці..

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

Суддя звертає увагу, що саме через категоричну відмову виконувати вимоги про надання для ознайомлення документів, що посвідчують особу, агресивну і зухвалу поведінку ОСОБА_1 , поліцейські вимушені були після неодноразового попередження про це застосувати до нього фізичну силу і спецзасоби та здійснити адміністративне затримання для припинення вчинення ним злісної непокори, встановлення його особи та складання адміністративних матеріалів.

На думку суду, поведінка і характер спілкування ОСОБА_1 були недоречними і недопустимими в умовах обстановки, що склалася.

Суд наголошує, що у ОСОБА_1 не було жодної обґрунтованої причини відмовляти працівникам поліції у наданні документів для ознайомлення. Коректна поведінка, надання пояснень і адекватна реакція ОСОБА_1 взагалі не спричинили б розвитку подальшої ситуації.

До того ж присутні на місці події товариші ОСОБА_1 натомість спокійно надали поліцейському ті документи, які у них запитували.

Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію України» визначено, що у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Воєнний стан, що був оголошений в державі Указом Президента України від 22.02.2022, триває до цього часу. Крім того, наказом начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 № 1 (з подальшими змінами від 03.04.2023), на території Черкаської області запроваджено комендантську годину з 00:00 години до 04:00 години.

Отже, працівники поліції мали об`єктивні підстави вимагати від ОСОБА_1 дотримання належної законослухняної поведінки і пред`явлення військово-облікового документа та документа, що посвідчує особу, у зв`язку з чим реагували відповідно до вимог КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію» щодо затримання особи за вчинення адміністративного правопорушення та для його припинення.

Крім того, аналіз вчинених ОСОБА_1 дій вказує на їх відповідність об`єктивній та суб`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки вони вчинені у нічний час доби, у громадському місці поблизу зупинки громадського транспорту, біля магазину, і являли собою зухвалу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини, у грубій розв`язній манері. Також поведінка ОСОБА_1 під час спілкування із представниками влади свідчила про наявний у нього мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За таких обставин, дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, місце, час і обставини його вчинення, порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 185 КУпАП, яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки доказів, які б надавали суду підстави для його звільнення від сплати цього збору, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40-1, 173, 185, 221, 268, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали № 711/5779/25, провадження № 3/711/1644/25; № 711/5780/25, провадження № 3/711/1645/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 та ст. 173 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши йому номер 711/5779/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП, і, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови органам державної виконавчої служби стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко