Провадження № 3/761/4407/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 130 та частиною 5 статті 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 725243, 20 квітня 2025 року о 06 годині 10 хвилин по вул. Борщагівська, 12 у м. Києві водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутою до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, керувала автомобілем марки «Mercedes-Benz C300», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», результат тесту 0,99 ?, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Крім того, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306018, 20 квітня 2025 року о 06 годині 10 хвилин по вул. Борщагівська, 12 у м. Києві водій ОСОБА_1 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року керувала автомобілем марки «Mercedes-Benz C300», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто порушила вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом здійснення публікації на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду м. Києва, в черговий раз не з`явилась, та не повідомила суд про причини свого неприбуття, а також не спростувала доводи, наведені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Протоколи про адміністративні правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 до суду, що на переконання суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення та доказам, долученим до матеріалів, за відсутності останньої.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 725243 від 20 квітня 2025 року, серії ЕПР1 № 306018 від 20 квітня 2025 року, результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який склав 0,99 ? алкоголю в крові, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, картки обліку адміністративного правопорушення, довідку щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 22 квітня 2025 року, копію постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 06 грудня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, витяг з АРМОР, постанову серії ЕНА № 3399333 від 03 листопада 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, довідку щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 23 квітня 2025 року, відеозапис з нагрудних боді-камер, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У той же час, відповідно до положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями п. 7 розділу ІІ Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, як убачається з відеозапису, долученого до протоколів про адміністративні правопорушення, поліцейськими було виявлено, що водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку із чим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» з застосуванням технічних засобів відеозапису, на що остання надала добровільну згоду. Результат огляду склав 0,99 ? алкоголю в крові, що більше ніж в чотири рази перевищує допустиму норму.

Крім того, згідно постанови від 03 листопада 2024 року серії ЕНА № 3399333, ОСОБА_1 була притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Булат А. від 23 квітня 2025 року, відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України інформація щодо отримання посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у матеріалах справи, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст. 23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований; ступінь його вини.

Також суд враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, з урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за частиною 5 статті 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

При цьому, суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 такого додаткового виду адміністративного стягнення як оплатне вилученням транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, 266, 268, 307, 308, 317 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП (протокол серії ААД № 725243 від 20 квітня 2025 року).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 (протокол серії ЕПР1 № 306018 від 20 квітня 2025 року).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.