Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/1209/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А.,розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 не працюючого, РНОКПП: невідомий

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №713711 від 07.06.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч 3 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 07.06.2025 року близько 19 години 37 хвилин в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 умисно висловлював образи в сторону своєї сестри ОСОБА_2 , чим завдав шкоду психолодічному здоров`ю чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, представник адвокат Вак О.В. на адресу суду направила заяву про розгляд справи в їх відсутність та просила врахувати, що вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення зазначаю, що сам по собі протокол не може бути самостійним беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки не є

імперативним фактом доведеності вини особи. Це суперечить загальному стандарту доказування «поза розумним сумнівом», який має застосовуватись у справах, що передбачають відповідальність фізичної особи. Насильство у родині, у розумінні чинного законодавства, має чіткі ознаки:умисний характер дій кривдника; наявність мети досягти впливу або результату; спричинення шкоди (фізичної або психологічної); значна перевага сил або впливу (фізичного, психологічного тощо). Якщо хоча б одна з цих ознак відсутня - діяння не можна вважати домашнім насильством у правовому у наданих до суду матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 умисно вчинив дії психологічного характеру, що призвели до шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Не надано жодного висновку чи підтвердження факту настання психологічної шкоди. Формулювання у поясненні особи, яка подала заяву до поліції, також не свідчать про наявність систематичного впливу, емоційного тиску або страху - натомість мають описовий і суб`єктивний характер.

Сама по собі словесна образа, навіть із використанням грубої або нецензурної лексики, не утворює єкладу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, якщо відсутні ознаки умисного впливу та наслідків у вигляді психічної шкоди.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення

Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась за адресою вказаною у матеріалах справи.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 наявними в матеріалах справи вбачається, що її брат ОСОБА_1 як вживає спиртні напої починає стукати, обзивати та виганяє її з хати, починає обіжати матір.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Зокрема, згідно положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у п. 3 ч. 1 ст. 1 визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У п. "b" ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 вбачається, що близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, а саме психологічного характеру.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №713711 від 07.06.2025 року, заява ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №463278, довідкою Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про наявність повторності правопорушень за ст. 173-2 КУпАП вчинених гр. ОСОБА_1 протягом року, копія постанови Яготинського районного суду Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-3 КУпАП, рапорт старшого інспектора чергового Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, врахувавши обтяжуючі та пом`якшуючі обставини справи, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч.3 ст. 173-2, ст. ст. 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (однієї тисячі двадцять) грн. (отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./Яготинська міс./21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (ІВАN) UА 0010860, код класифікації бюджету 21081100).Стягувачем за цією постановою є державний орган Головне управління Національної поліції в Київській області

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідільності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ- 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA 0026001, код класифікації бюджету 22030106). Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Суддя Кисіль О. А.