Справа № 703/2573/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП України в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 квітня 2025 року близько 13 години 00 хвилин в с. Балаклея по пров. Тихий 15 керував автомобілем Renault 19д.н. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху не впорався з керуванням в наслідок чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді паркану, спричинивши матеріальні збитки, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, відповідальність за що передбачено ст. 124 КУпАП. Після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п.2.10 «а» ПДР України, залишив місце пригоди, відповідальність за що передбачено ст. 124-4КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що ДТП сталось з тих причин, що він був втомленим з дороги оскільки їздив на авто перевідувати сина, який є військовослужбовцем та знаходиться у зоні проведення бойових дій. Паркан, який пошкодив вже відновив, просив його суворо не карати.

Суддя, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів» та ст.122-4 КУпАП, а саме: «залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 309705 від 23 квітня 2025 року та серії ЕПР 1 № 309715 від 23 квітня 2025 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 квітня 2025 року; рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К від 23 квітня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 квітня 2025 року.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд вважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, кожне із яких кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію, а саме: за ст.122-4 та ст.124 КУпАП. За кожне з адміністративних правопорушень не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, окрім того, ні за одне з них на порушника не накладалося адміністративне стягнення, в зв`язку з чим стягнення на нього має бути накладено з врахуванням ст.36 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення, з врахуванням ст.36 КУпАП, в межах санкції ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі передбаченому законом.

Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.9, 33, 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, та, з врахуванням ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень(отримувач коштів: ГУК у Черкаській області 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.В. Волосовський