Єд. унік. № 243/3641/25
Провадження № 3/243/2160/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 бригада, солдат вогнеметник, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 року о 13 год. 03 хв. в м. Слов`янськ, вул. 9 Травня, біля буд. №7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, н/з НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння рук. Був доставлений до наркологічного диспансеру м. Слов`янськ. Згідно з висновком №259 лікаря-нарколога, ухилився від здачі біологічної речовини (сечі), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав право, на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 13.05.2025 року, представляти свої інтереси адвокату Чуприні Є.А.

Адвокат Чуприна Є.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Чуприни Є.А., дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 011368 від 22.04.2025 року; рапортом поліцейського; висновком КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 259 від 22.04.2025 року, з якого вбачається, що «винести заключення не представляється можливим, у зв`язку з відмовою лабораторного обстеження, здачі біосередовища (сечі)»; відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд, враховуючи відображену на відеозапису поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт наявності в неї ознак наркотичного сп`яніння та факт його відмови від проходження, у встановленому законом порядку, огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що формулювання суті правопорушення у протоколі не відповідає положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП та суперечить п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затвердженої наказами Міністерства юстиції України № 4248/5 від 09.12.2020 та Міністерства внутрішніх справ України № 1231/35514 від 10.12.2020), суд відхиляє, оскільки викладене у протоколі формулювання відмови від проходження огляду у формі «ухилився від здачі біологічної речовини (сечі)», не змінює суті правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , тим більше, викладене формулювання містить посилання на п. 2.5 Правил дорожнього руху та розкриває його суть, тому доводи захисника з цього приводу підлягають відхиленню і твердження захисника з цих підстав про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП безпідставне.

Крім того, у протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Також, суд відхиляє доводи захисника Пилипенка В.В. щодо відсутності факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та відсутності пропозицій альтернативних біологічних матеріалів з огляду на наступне.

Як вбачається з висновку КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 259 від 22.04.2025 року, медичними працівниками було зафіксовано, що «винести заключення не представляється можливим, у зв`язку з відмовою лабораторного обстеження, здачі біосередовища (сечі)».

Відповідно до п. 12 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015 р., під час огляду особи на стан наркотичного сп`яніння передбачається дослідження біологічного середовища, яким можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Пункт 13 цієї ж Інструкції передбачає, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника щодо необхідності пропонувати альтернативні біологічні матеріали. З огляду на пряму фіксацію відмови обвинуваченого від здачі сечі, що є одним з основних об`єктів для дослідження на наркотичне сп`яніння згідно з п. 12 Інструкції, обов`язок пропонувати інші біологічні середовища виникає лише у разі об`єктивної неможливості взяти основні зразки. У даному випадку такої неможливості не доведено, оскільки зафіксовано саме відмову.

Крім того, суд вважає, що неможливість здавання сечі має бути реальною та підтвердженою відповідними об`єктивними доказами, наприклад, медичними показниками. Така неможливість не виникає раптово, а їй передують відповідні обставини. ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження об`єктивної неможливості здати сечу на дослідження у закладі охорони здоров`я. Особа, яка прагне довести свою невинуватість, має активно діяти щодо свого захисту, а не обмежуватися пасивною поведінкою, перекладаючи вирішення зазначеного питання на повноважні органи.

Таким чином, матеріали справи підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, а його посилання на неможливість здачі сечі не є поважною причиною для уникнення адміністративної відповідальності, оскільки не підтверджене належними та допустимими доказами та суперечить вимогам Інструкції в частині допустимих об`єктів дослідження для наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника, про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КупАП особа направлена для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я прибуває до такого закладу у супроводі працівника поліції, в свою чергу лікар такого закладу проводить огляд особи у присутності працівника поліції. Отже направлення особи на медичний огляд не складається безпосередньо для особи, яку направлено на огляд, оскільки вимоги КУпАП передбачають лише дотримання особою вимоги працівника поліції на проходження огляду, та при цьому не передбачають проходження такого огляду особою самостійно.

Доводи захисника про те, що усі підозри працівників поліції щодо ознак наркотичного сп`яніння являються необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, на увагу не заслуговують, оскільки виявлення таких ознак покладається на працівника поліції та відбувається за оцінкою поліцейського під час спілкування з водієм та в подальшому може слугувати підставою для пропонування пройти відповідний огляд.

Вказане вище свідчить про невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, а тому, провина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, які спростовують доводи та заперечення адвоката Чуприни Є.А., суд вважає, що закриття провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не підлягає задоволенню.

Докази, які були досліджені в судовому засіданні, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою, і такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суд доходить висновку, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1,130,280, 283-284, 287, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков