ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в суді І інстанції Бугрименко В.В.
Провадження № 33/819/121/25 Доповідач Кутурланова О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Кутурланова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дубовий Ігор Анатолійович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 15.12.2024 року о 21.45 год. по пров. Сагайдачного в м. Херсоні керувала транспортним засобом, автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу ALCOTEST 7510 ARLM-0467, результат тесту позитивний 1,52 % проміле.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Дубовий І.А., який діє від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на численні порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2025 року та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що:

- в матеріалах справи та на відеозапису відсутні докази руху транспортного засобу. На відео видно тільки спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 в період, коли транспортний засіб стояв, не зафіксовано рух транспортного засобу та факт керування ним ОСОБА_1 ;

- наявність похибки в показниках алкотестеру «Драгер», оскільки відібрання показників відбулося 15 грудня 2024 року у вечірню пору доби коли на дворі була морозна температура, а показники температури алкотестера при роздруківці складали +19 градусів, тобто алкотестер був прогрітий, що призвело до похибки в показниках;

- сервісне обслуговування технічного засобу з 2023 по 2024 рік здійснено з порушенням строку, оскільки перевищений річний термін на повірку алкотестеру (16 травня 2023 року по 20 травня 2024 року). Крім того, 20.05.2024 року відбулася заміна плати в технічному засобі, що ставить під сумнів його працездатність;

- відсутність безперервного відео з боді камери працівника поліції та відео, що містить ознаки втручання.

Судове засідання 15.07.2025 року о 15 год. 45 хв. проведено за відсутності адвоката Дубового И.А. та ОСОБА_1 , яка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явилася, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи не заявляла.

Клопотання адвоката Дубового І.А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відпусткою задоволенню не підлягає, оскільки це чергова неявка адвоката в судове засідання, про яке він був повідомлений заздалегідь належним чином, а тому, на думку суду, мав можливість відповідним чином налаштувати свій график роботі з графіком відпусток.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали, відео матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння має здійснюватися згідно ст.266 КУпАП, відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок) та з чітким дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський зобов`язаний дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що її вина повністю підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2024 року серії ААД № 701781, ОСОБА_1 15.12.2024 року о 21 год.45 хв. по пров. Сагайдачного в м. Херсоні, в порушення п.2.9а ПДР України, керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Драгерга ARLM-0467, проба позитивна 1,52 % проміле. До протоколу додаються акт огляду, рапорт, направлення, заявка на смс-сповіщення, чек Драгеру, відеозапис.

Згідно протоколу ОСОБА_1 роз`яснено її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП .

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-яких заперечень чи зауважень ОСОБА_1 стосовно відомостей, зазначених в протоколі, даний протокол не містить.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав викладені у ньому відомості належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою ALCOTEST 7510 ARLM-0467, результат тесту позитивний 1,52 % проміле. Акт огляду містить підпис ОСОБА_1 на підтвердження згоди з результатом огляду на місці зупинки;

-відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою працівниками поліції, проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, оголошення результатів працівником поліції, який склав 1,52 проміле, результати якого ОСОБА_1 не заперечувала. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 також не заперечувала факту вживання алкоголю та керування автомобілем після цього. Зазначала, що випила пів пляшки шампанського;

-чек-тестом алкотестера ALCOTEST 7510 ARLM-0467 від 15.12.2024 року, яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 1,52 % проміле, який містить підпис ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд до медичного закладу водія транспортного засобу;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції від 15.12.2024 року, в якому останній доповідав про події та обставини вчиненого правопорушення;,

-довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 15.09.2023.

Вказані докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Сумнівів у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

З огляду на викладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252КУпАП та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.245,280,283 КУпАП.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що поліцейським було зафіксовано рух транспортного засобу, його зупинку звуковим сигналом (запис бодікамери 476723), те що водієм цього транспортного засобу є ОСОБА_1 . Також із відеозапису вбачається, що жодного разу ОСОБА_1 не заперечувала що вона керувала автомобілем.

Доводи апеляційної скарги про те, що дослідженими судом доказами не доведено рух транспортного засобу спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом , яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результати огляду за допомогою алкотестера ALCOTEST 7510 ARLM-0467 показав вміст алкоголю 1,52 проміле. ОСОБА_1 на початку висловила незгоду з результатами огляду, після чого поліцейським їй запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі , на що вона не погодилася, ОСОБА_1 пояснила, що вживала шампанське. Дані обставини стали підставою для складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9.а ПДР, який ОСОБА_1 підписала без внесених до його змісту заперечень та поставила свій підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у розділі з результатами згоден.

Також з відеозапису вбачається,що поліцейським було детально проінструктовано ОСОБА_1 з порядком та правилами проходження тестування на алкотестері. Незважаючи на роз`яснення працівником поліції порядку проходження такого огляду, на початку проходження огляду ОСОБА_1 не виконала необхідних дій для відбору достатньої для проведення тесту кількості повітря. Після належного виконання ОСОБА_1 правил проходження тестування алкотестер показав результат 1,52 проміле.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «DragerAlcotest7510», розміщеної на офіційному веб-ресурсі виробника DragerSafetyAGandCo.KGaA після вводу даних та завершення періоду прогрівання на дисплеї з`являється повідомлення «готов» після чого проводиться вимірювання.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «DragerAlcotest7510», наявної в матеріалах справи сервісної гарантійної книжки на газоаналізатор «DragerAlcotest7510 OIML», серійний номер приладу АRLM-0467, яким проводився огляд, визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +40С°, до 90 % відносної вологості при +25С°, атмосферний тиск від 600-1100 гПа (а.с.40).

Газоаналізатор не є приладом по вимірюванню температури зовнішнього середовища, а в чеку відображається поточна робоча температура приладу, яка може відрізнятись від температури зовнішнього середовища.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у дозволеному інструкцією діапазоні температур.

Тому не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо похибки у показниках алкотестера через відібрання показників при морозній температурі за показників температури приладу +19 С° .

Згідно з положеннями п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 перед проходженням огляду технічним засобом вимагала у поліцейського надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки- алкотестера Драгер 7510 .

Під час судового розгляду судом було витребувано та досліджено сертифікат перевірки, сервісна гарантійна книжка газоаналізатора Drager Alkotest 7510 серійний номер ARLM-O467, з якого вбачається, що остання повірка приладу проведена 23.05.2024 року, та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.05.2025 року (а.с.40-42).

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам захисника про можливу недостовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння та несправність приладу. Суд обґрунтовано відхилив такі доводи, посилаючись на те, що остання повірка приладу проведена 23.05.2024 року, за результатами якої прилад готовий до використання. Заміна плати у приладі 20.05.2024 року , після чого була проведена повірка 23.05.2024 року.

Повірка засобів вимірювальної техніки це комплекс операцій, що включає перевірку та підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки встановленим вимогам. В результаті повірки, прилад може бути маркований або виданий документ, що засвідчує його придатність до використання. Це гарантує, що вимірювання, які проводяться цими засобами, є точними та надійними.

Інтервал калібрування ( градуювання) приладу, згідно з наявною сервісною книжкою та свідоцтво про повірку складає 1 раз на 12 місяців.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера проведений 15.12.2024 року, тобто в межах 12 місяців з дня останнього повірки (калібрування) приладу.

Доводи апеляційної скарги про недостовірність результатів огляду з цих підстав, апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Цих вимог закону поліцейський дотримався.

Згідно із приписами ч.2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а тому суд обґрунтовано взяв до уваги відомості, зафіксовані за допомогою технічного засобу фіксації.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Додані поліцейським до протоколу відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості вірно враховані судом при винесенні рішення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що відеозапис не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ.

На відеозаписі, доданому до протоколу, як видно, безперервно зафіксовано обставини від зупинки транспортного засобу до закінчення оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зокрема зафіксовано рух, зупинку транспортного засобу, перебіг проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, фіксування його результатів, складання протоколу про адміністративне правопорушення, надання його на підписання ОСОБА_1 та вручення його копії, отже відеозаписом зафіксовано всі обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник, як на підставу визнання недопустимим доказом доданого до протоколу відеозапису, посилається на те що на диску наявні уривки відеозаписів з декількох нагрудних камер, що суперечить положенням п.5 Інструкції із застосування органами та із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису згідно з якими включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Такі доводи апеляційний суд відхиляє.

Обсяг доданого до протоколу відеозапису сам по собі не доводить, що з початку виконання поліцейським службових обов`язків відеозапис вівся не безперервно, як на те вказує апелянт.

Положення КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, та не передбачає, що до протоколу має бути додано відеозапис від самого початку виконання поліцейським службових обов`язків.

Натомість доданий до протоколу відеозапис безперервно фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто процес проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та його результати.

Доданий до протоколу диск, на якому один за одним містяться відеозаписи з бодікамер 476723, 476930, 470385, які зазначені у протоколі, на яких зафіксовані одні і тіж обставини проходження огляду на стан сп`яніння, не вказує на порушення зазначених вище вимог Інструкції та наявність ознак втручання у відеофіксацію проходження огляду на стан сп`яніння згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

На підставі наведеного, підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що посілання захисника Дадонової І.П. щодо її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дубовий І.А., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Дубовий Ігор Анатолійович, залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В. Кутурланова