справа № 619/469/25
провадження № 3/619/290/25
ПОСТАНОВА

іменем України

07 квітня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канськ Красноярського краю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, підполковника, начальника фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_3 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2/3 від 16.01.2025, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.01.2025 «Про призначення уповноважених осіб з питань організації та проведення закупівель товарів, робіт та послуг у військовій частині НОМЕР_1 , затвердження Положення про уповноважену особу з питань організації та проведення закупівель у військової частині НОМЕР_1 на 2025 рік», уповноваженою особою із закупівель товарів, робіт (послуг) призначено підполковника ОСОБА_2 , начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .

14 січня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, з метою проходження підполковником ОСОБА_2 підготовки та тестування для отримання сертифікату уповноваженого із закупівель товарів, робіт (послуг), помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , капітаном юстиції ОСОБА_3 , було організоване робоче місце та запрошено ОСОБА_2 . Однак, підполковник ОСОБА_2 у відкритій формі відмовився від підготовки до тестування та його здавання. Відмова від виконання законної вимоги командира, призвела до вчинення підполковником ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП не визнав, при цьому пояснив, що станом на день складання протоколу він тимчасово виконував обов`язки начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_1 . В обов`язках начальника фінансово-економічної служби, які визначені в п. 1.10 наказу Міністерства оборони України від 14.02.2020 № 244 «Про внесення змін до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» та в Положенні про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, не передбачено вимог щодо обов`язку з отримання сертифікату уповноваженого із закупівель товарів, робіт та послуг та безпосередньо проводити публічні закупівлі. Також суду пояснив, що під час ознайомлення з наказом від 08.01.2025 «Про призначення уповноважених осіб з питань організації та проведення закупівель товарів, робіт та послуг у військовій частині НОМЕР_1 , затвердження Положення про уповноважену особу з питань організації та проведення закупівель у військової частині НОМЕР_1 на 2025 рік», з ним не проводились бесіди, щодо правомірності покладених на нього обов`язків уповноваженої особи із закупівель. ОСОБА_2 вважає, що виконання даного наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.01.2025 створює конфлікт інтересів між виконанням обов`язків посадової особи фінансово-економічної служби та уповноваженої особи із закупівель товарів, робіт та послуг.

Крім того зазначив, що станом на 14 січня 2025 року вже був підписаний його рапорт від 11.01.2025 за вхідним № 1341 щодо повернення з відрядження до тимчасового розташування в/ч НОМЕР_2 . На підставі цього рапорту був виданий наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 16.01.2025 за № 16, тобто, незважаючи на те, що він вже через два дні повертався до штатного місця служби, його намагались примусити виконувати обов`язки, які не передбачені Статутами Збройних Сил України для посади начальника фінансової служби частини. Також зазначав, що він об`єктивно не міг розпочати проходити тестування, оскільки не мав ключа до вебсайту (письмові пояснення долучені до матеріалів справи).

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши докази по справі, приходить до висновку про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 172-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Частиною 2 статті 172-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Як відомо, в Україні, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та діє на час розгляду справи.

Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 172-10 КУпАП, утворює відмова від виконання законних вимог командира (начальника), частиною другою те саме діяння, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Як вбачається із матеріалів справи, командування військової частини датою вчинення ОСОБА_2 правопорушення рахує 14.01.2025, тобто в умовах воєнного стану. Разом з тим, з огляду на диспозицію ч. 2 ст. 172-10 КУпАП у період дії воєнного стану, відмова від виконання законних вимог командира (начальника) не охоплюється складом адміністративного правопорушення даної статті.

Крім того, стаття 172-10 КУпАП лише описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-10 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін (ст. 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимог начальника про вчинення або невчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Наказ завжди має бути конкретним. Тому не можна розглядати як невиконання наказу невиконання військовослужбовцем загальних вимог служби, які містяться в статутах, порадниках, інструкціях тощо. Крім того, наказ має бути законним і виданим тільки в межах компетенції відповідної службової особи, а наказ з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, крім того, у письмовій формі. Якщо наказ виданий з порушенням вимог, які до нього пред`являються законодавством, він є незаконним.

Підлеглий не несе відповідальності за невиконання наказу начальника, якщо цей наказ був незаконним (відданий невідповідною особою, в неналежному порядку, виходив за межі повноважень командира (начальника), за своїм змістом суперечив чинному законодавству, був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина).

Обов`язковими до виконання є лише законні вимоги командира (начальника). Законність вимоги означатиме, що вона:

висунута тільки в межах компетенції відповідного командира (начальника);

сформульована чітко і не може допускати подвійного тлумачення;

доведена з дотриманням певного порядку (наприклад, вимога, яка міститься у наказі з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, має бути оформлена у письмовій формі);

за своїм змістом не суперечить чинному законодавству, не пов`язана з порушенням конституційних прав і свобод військовослужбовця та інших громадян;

питання, які становлять зміст вимоги, стосуються обов`язків військовослужбовця, якому така вимога адресована.

Недотримання цих умов виключають протиправність діяння з боку військовослужбовців і не утворюють об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого будь-якою частиною ст. 172-10 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Судом встановлено, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.01.2025 Про призначення уповноважених осіб з питань організації та проведення закупівель товарів, робіт та послуг у військовій частині НОМЕР_1 , затвердження Положення про уповноважену особу з питань організації та проведення закупівель у військової частині НОМЕР_1 на 2025 рік уповноваженою особою з питань закупівель товарів, робіт та послуг призначено підполковника ОСОБА_2 , начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , т.в.о. заступника начальника фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_1 .

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 2/3 від 16.01.2025 вбачається, що 14 січня 2025 року о 10:00, з метою проходження підполковником ОСОБА_2 підготовки та тестування для отримання сертифікату уповноваженого із закупівель товарів, робіт та послуг, помічником командира військової частини з правової роботи - начальником юридичної служби в/ч НОМЕР_1 , капітаном юстиції ОСОБА_3 , було організоване робоче місце та запрошено ОСОБА_2 , однак останній відмовився від підготовки до тестування та його здавання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , вважав незрозумілим наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 08.01.2025№ 85, про що повідомив командування, при цьому стверджував, що у разі виконання даного наказу, у нього виник би конфлікт інтересів, оскільки він фактично займає дві посади одночасно: виконує обов`язки заступника начальника фінансово-економічної служби та являється уповноваженою особою із закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти. Свої застереження він обґрунтував, посилаючись на лист генерала майора ЗСУ ОСОБА_4 від 19.09.2023, в якому генерал вимагав від командирів військових частин, з метою недопущення конфліктів інтересів, у визначенні п. 5 ст. 11 Закону України «Про публічні закупівлі» заборонити призначення уповноваженими особами із закупівель, посадових осіб фінансово економічних служб.

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначав, оскільки вимоги командування військової частини про підготовку до тестування та проходження такого тестування протирічили діючому законодавству, то він прохав оформити їх у письмовій формі, чого останні не зробили.

Суд зазначає, що у протоколі не зазначено, якими нормативними актами, які передбачають відповідальність за дане правопорушення, кваліфікуються дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що суперечить вимогам до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 256 КУпАП.

Суд також звертає увагу, що виклад інкримінованого правопорушнику діянь має бути конкретизований. Це означає, що у формулювання делікту (правопорушенні, яке завдає шкоди суспільству, державі або особі) мають включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення по справі суд також бере до уваги, що 11 січня 2025 року за вхідним № 1341 вже було погоджено рапортпідполковнику ОСОБА_2 про припинення його відрядження у в/ч НОМЕР_1 та повернення до тимчасового розташування в/ч НОМЕР_2 . Однак командування військової частини НОМЕР_1 14 січня 2025 року о 10:00, незважаючи, що військовослужбовця вже було знято з котлового забезпечення, намагались примусити дану особу пройти тестування для отримання сертифікату уповноваженого із закупівель товарів, робіт та послуг.

Оскільки вимога командування, яка пов`язана з фінансових, матеріально-технічних питань, не була оформлена у письмовій формі, за своїм змістом суперечить чинному законодавству, і це фактично є порушенням конституційних прав і свобод військовослужбовця.

Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи, а в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП. За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_2 слід закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_4 , за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя М. І. Риков