Справа № 711/4030/25
Номер провадження 3/711/1356/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суд м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАД № 437908), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні, не працюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24.04.2025, о 14:10 годині, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по догляду та вихованню за своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим остання не ночувала вдома та вважалась безвісти зниклою з 24.04.2025 по 25.04.2025.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адміністративна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси 09.05.2025. Постановою суду від 12.05.2025 матеріали повернуті до ЧРУП ГУНП в Черкаській області для належного дооформлення, після чого повторно надійшли до суду 29.05.2025.

ОСОБА_1 на призначені дати судового розгляду 01.07.2025, 08.07.2025 та 18.07.2025 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у належний спосіб шляхом направлення повідомлення на вказаний у протоколі контактний номер мобільного телефону, підтвердженням чому є відповідні довідки про доставку у додаток «Viber». Судову повістку на її ім`я, направлену за вказаною в матеріалах справи адресою, ОСОБА_1 отримала, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні від 15.07.2025; поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання 08.07.2025 повернуте без вручення адресату ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю останньої за вказаною у протоколі адресою

Згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 двічі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направила, суд розцінює її поведінку як ухилення від прибуття до суду і уважає за можливе розглянути цю справу за її відсутності у судовому засіданні, оскільки надмірне і безпідставне затягування розгляду справи може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення була повідомлена про направлення матеріалів відносно неї на розгляд до суду.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно неї. У свою чергу, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи та переглянувши наявні у справі відеозаписи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437908 від 25.04.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-відомості рапорту інспектора СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції А. Пономаренко від 25.04.2025 про виявлення працівниками поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки її дочка ОСОБА_2 не ночувала вдома та вважалася безвісти зниклою протягом доби;

-копію паспорта ОСОБА_1 ;

-копію паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копію письмового пояснення ОСОБА_2 від 25.04.2025, відповідно до якого вона пішла з дому гуляти з друзями і не повідомила матір куди та з ким іде, а згодом залишилася на ніч у свого хлопця ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , на телефонні дзвінки матері не відповідала, оскільки спала і не чула звуку дзвінків;

-письмовим поясненням ОСОБА_1 від 25.04.2025 про те що її дочка ОСОБА_2 пішла з дому та не повідомила куди із ким іде, на неодноразові дзвінки та повідомлення протягом дня не відповідала, у зв`язку з чим про зникнення дочки вона повідомила поліцію.

Крім того, за результатами дооформлення справи інспектором СЮП ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції А. Пономаренко від 24.05.2025 долучено до матеріалів: рапорт про опрацювання працівниками поліції повідомлення ОСОБА_1 на лінію 102 о 02:46 годині 25.04.2025 про те, що її дочка не повернулася додому, згодом ОСОБА_2 знайшли вдома у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , тілесних ушкоджень та психічного насильства дівчині завдано не було; копію паспорта ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Обов`язки щодо виховання дитини, а також щодо сприяння і забезпечення її фізичному, духовному і моральному розвитку законом покладені на батьків і саме вони повинні розвивати у дитини повагу до прав та свобод інших людей, любов до своєї сім`ї та родини. Байдуже, недбале ставлення дитини до потреб своєї сім`ї та близьких осіб свідчить про недостатнє її виховання в сфері духовного і морального розвитку.

Отже, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і її вина доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків було вчинене щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу порушника, передумови вчинення нею правопорушення, беручи до уваги ступінь її вини, відсутність значних негативних наслідків, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко