Справа № 161/9311/25
Провадження № 3/161/3887/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцький міськрайонний суд Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового засідання - Семенової І.М., захисника ОСОБА_1 - адвоката Плебановича А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312671 від 26.04.2025, о 18:17 год. 26.04.2025 року в м. Луцьк по вул. Володимирська, будинок 100, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не була уважна за кермом, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, та скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Sienna» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку з лівої сторони. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

08.07.2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Плебановича А.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення №161/9311/25 відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_1 рухалась у правій смузі руху. Ширина даної смуги руху становить 3.45 м.

Рухаючись по вул. Володимирській вона зупинилась у своїй смузі руху на червоний сигнал світлофора. На лівій смузі руху стояв невідомий автомобіль чорного кольору. Подивившись у ліве бокове дзеркало вона помітила, що позаду даного автомобіля стоїть ще один транспортний засіб сірого кольору. Це був автомобіль «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Коли увімкнувся зелений сигнал світлофора, то ОСОБА_1 розпочала рух керованим нею автомобілем. ОСОБА_1 рухалась своєю смугою руху. Її випередив транспортний засіб чорного кольору, який перебував на лівій смузі руху, позаду нього рухався транспортний засіб сірого кольору, а саме: «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 .

Рухаючись своєю смугою руху ОСОБА_1 помітила, що автомобіль «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 вже випередивши її на свого кузова, починає зміщуватися праворуч після чого одразу відбулось зіткнення її транспортного засобу та транспортного засобу «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 .

Зіткнення відбулось передньою лівою бічною частиною транспортного засобу ОСОБА_1 та задньою правою бічною частиною транспортного засобу «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно до схеми місця ДТП від 26.04.2025 року складеного працівниками патрульної поліції вбачається, що зіткнення відбулось посередині правої та лівої смуги руху.

Зазначає, що не погоджується зі схемою місця ДТП від 26.04.2025 року, адже зіткнення відбулось на правій смузі руху, де рухався керований ОСОБА_1 транспортний засіб, коли автомобіль «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 здійснював зміщення зі своєї лівої смуги руху в мою праву смугу руху. Також, у схемі місця ДТП є виправлення які під час підписання ОСОБА_1 схеми, зазначені не були. Відстані місця зіткнення були іншими.

З відеозапису з камер відеоспостереження системи «Безпечне місто», та здійсненого розкадрування вбачається, що водій транспортного засобу «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись лівою смугою руху й випереджаючи автомобіль «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , не дотримуючись безпечного бокового інтервалу, змінюючи напрямок руху не дивившись при цьому в дзеркало заднього виду та праве бокове дзеркало, випереджаючи керований ОСОБА_1 автомобіль, здійснює різкий маневр зміщення праворуч та тим самим частково виїжджає на смугу руху «Renault Megane», внаслідок чого допускає зіткнення своєю задньою правою бічною частиною автомобіля з передньою лівою бічною частиною автомобіля «Renault Megane».

Зазначає, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312671 від 26.04.2025 року, оскільки відповідно до матеріалів справи та доданих до них доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху України, а тому і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

08.07.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, щодо обставин справи про адміністративне правопорушення, які за з своїм змістом дублюють клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення №161/9311/25 відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Плебанович А.С. заперечуваввинуватість своєї підзахисної та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Додатково пояснив, що порушень правил дорожнього руху в діях ОСОБА_1 не було, оскільки саме з боку другого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 мало порушення ПДР, які також були встановлені постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2025 року.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, перевіривши інші матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312671 від 26.04.2025 безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться те, що 26.04.2025 о 18:17 в м. Луцьк по вул. Володимирська, будинок 100, керуючи транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , вона не врахувала дорожню обстановку, не була уважна за кермом, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, та скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Sienna» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку з лівої сторони. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З дослідженого судом відеозапису з камер відеоспостереження системи «Безпечне місто», та здійсненого розкадрування вбачається, що водій транспортного засобу «Toyota Sienna», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в лівій смузі для руху, частково випередив автомобіль «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , та змінив напрямок руху, намагаючись здійснити маневр перестроювання в праву смугу для руху, по якій здійснював рух автомобіль «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.

Дана обставина встановлена судом.

Крім того, суд приймає до уваги, що відносно іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 складено протокол серії ЕПР1 № 312683 від 26.04.2025, відповідно до якого водій ОСОБА_2 26.04.2025 року о 18:17 год. в м. Луцьку по вул. Володимирська 100, керуючи транспортним засобом (далі - ТЗ) Toyota Sienna, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не врахувала дорожньої обстановки, не була уважна, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з ТЗ Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку з правої сторони. У результаті ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вказана постанова набрала законної сили 10.06.2025 року.

Отже, фактично даною постановою встановлено винуватість особи - водія ОСОБА_2 , в спричиненні ДТП, яка мала місце 26.04.2025 року о 18:17 год.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен

дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху

(п.1.10 ПДР України).

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Так, водій ОСОБА_1 та її захисник, від самого початку послідовно зазначали про відсутність порушення нею положень Правил дорожнього руху України, та заперечували зміну напрямку руху саме ОСОБА_1 , що також встановлено судом в ході розгляду справи.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження порушень з боку водія ОСОБА_1 правил дорожнього руху, матеріали справи не містять, натомість винуватість другого учасника ДТП водія ОСОБА_2 встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження беззаперечної винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова