НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18 липня 2025 року Справа № 322/834/25 (Провадження № 3/322/484/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 06.06.2025 з ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, які об`єднані в одну справу, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

01.06.2025 близько 21 год 15 хв в районі буд. 27 по вул. Українській в с. Підгірне Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами, і яка протягом року керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив 2.9(а) Правил дорожнього руху.

В судові засідання (12.06.2025, 27.06.2025 і 18.07.2025) ОСОБА_1 тричі не з`явився. Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подав. При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із такого.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень щодо вказаних у протоколі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2 - 4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4).

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суддею досліджено наявні у справі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №348501 від 01.06.2025 за ч.2 ст.130 КУпАП (далі Протокол за ч.2 ст.130 КУпАП), протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №348511 від 01.06.2025 за ч.5 ст.126 КУпАП (далі Протокол за ч.5 ст.126 КУпАП), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 3.34% (далі Роздруківка), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копія військового квитка ОСОБА_1 , DVD-R з шістьма відеозаписами, довідка б/н б/д щодо повторності, наявності посвідчення водія і транспортного засобу (далі Довідка), витяг постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №108514 від 22.07.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (далі Постанова за ч.2 ст.126 КУпАП), копія постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 (справа №646/8217/24, № провадження 3/646/3698/2024, далі Постанова судді), копія сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки,

Також суддею в контексті перевірки відомостей щодо права власності на автомобіль, досліджена надана на запит судді інформація РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях №31/29/14-13899-2025 від 04.07.2025 (далі Інформація).

Протоколи підписаний власноручно ОСОБА_1 без зауважень. У відповідних графах ним зроблині записи: «Пояснення надам на суді», «На суді».

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Встановлення факту, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння і не має права керування і що він вже притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення протягом року. Також зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою алкотестера, згода з результатом огляду, подальше складання матеріалів, роз`яснення прав і підписання документів.

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП і ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторно протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння, вчинено повторно після вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.ст.126, 130 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи вказане, правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП є більш серйозним у порівняні з правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 не є власником автомобіля, яким він керував під час події. За вказаних обставин застосування до винної особи додаткового стягнення оплатним вилученням транспортного засобу є недоречним.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Право керування транспортним засобом особа набуває після отримання чи повернення посвідчення водія в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 («Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами»).

До керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами, допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій. Видача посвідчень тракториста-машиніста проводиться територіальними органами Держпродспоживслужби за місцем постійного або тимчасового проживання чи навчання фізичної особи.

Згідно з Довідкою посвідчення водія у ОСОБА_1 не має. Відомостей про те, що він є трактористом-машиністом і має відповідне посвідчення, матеріали справи також не містять. В минулому до нього застосовували заходи впливу саме, за керування транспортним засобом без наявності такого права.

За вказаних обставин додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами, на нього не може бути накладено.

Отже з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 лише основному стягненню менш суворого виду, передбаченому санкцією ч.2 ст.130 КУпАП - штраф у розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 247, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов