Провадження № 3/554/1475/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м.Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Троцька А.І., при секретарі Гуренко Д.В., за участю прокурора Ковальова А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника адвоката Сідліченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-8 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником генерального директора з економічної безпеки та охорони ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго»,-

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04 липня 2025 року слідує, що Полтавською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000774 від 17.12.2024 за ч. 2 ст. 367 КК України, досудове розслідування у якому проводиться СУ ГУНП в Полтавській області.

На виконання повноважень, передбачених п. 19 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 93 КПК України, прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури Ковальовим А.М. 20.05.2025 за № 09/2-3693вих-25 на адресу Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» направлено запит про надання інформації та належно засвідчених копій документів.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, обіймаючи посаду заступника генерального директора з економічної безпеки та охорони ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго», перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Польська, 2-А, у період часу з 20.05.2025 по 30.05.2025 отримав запит Полтавської обласної прокуратури від 20.05.2025 за № 09/2-3693вих-25.

30.05.2025 ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Польська, 2-А, підготував та підписав відповідь на зазначений запит, який був зареєстрований за № 29-17/1556 у якому відмовив у наданні інформації та копій документів.

17.06.2025 за №09/2-4501вих-25 Полтавською обласною прокуратурою на адресу ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго» направлено запит про надання інформації та належно засвідчених копій документів.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, обіймаючи посаду заступника генерального директора з економічної безпеки та охорони ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго», перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Польська, 2-А, у період часу з 17.06.2025 по 19.06.2025 отримав запит Полтавської обласної прокуратури від 17.06.2025 за № 09/2-4501вих-25.

19.06.2025 ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Польська, 2-А, підготував та підписав відповідь на зазначений запит, який був зареєстрований за № 29-17/1716, у якому відмовив у наданні інформації та копій документів.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, не надав інформацію та належно засвідчених копій документів на запити Полтавської обласної прокуратури від 20.05.2025 за №09/2-3693вих-25 та 17.06.2025 за №09/2-4501вих-25, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, а саме невиконання посадовою особою законних вимог прокурора.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину не визнав. Підтримав подані письмові заперечення в яких вказував, що на запити прокурора двічі була надана обгрунтована відповідь. Крім того, отримавши відповіді, прокурор мав 24 години на складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак склав його лише 04.07.2025 року. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Його захисник адвокат Сідліченко В.В. вказував, що у відповідях на запити прокурора була зазначена запитувана інформація, а також повідомлено, що запитувані документи можуть бути надані у спосіб, передбаченим вимогами КПК України, а саме шляхом тимчасового доступу. Тобто на листи прокуратури були надані відповіді. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Прокурор підтримав викладене у протоколі про адміністративне правопорушення та просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000)

Згідно ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення "Надточій проти України").

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В той же час допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

З матеріалів справи слідує, що запит Полтавської обласної прокуратури від 20.05.2025 № 09/2-3693вих-25 мав бути виконаний у строк до 30.05.2025. Запит Полтавської обласної прокуратури від 17.06.2025 № 09/2-4501вих-25 мав бути виконаний у строк до 23.06.2025.

З наведеного слідує, що датами вчинення адміністративного правопорушення є наступний день, після закінчення встановленого строку виконання запитів, тобто 31 травня 2025 року та 24 червня 2025 року.

Крім того, відповіді на вказані запити за підписом ОСОБА_1 були отримані Полтавською обласною прокуратурою 02 червня 2025 року та 23 червня 2025 року, тобто в ці дати було виявлено особу, яка, на думку прокурора, вчинила правопорушення.

Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, складений 04 липня 2025 року.

Вирішуючи питання про те, чи пропущено встановлений ч. 2 ст. 254 КУпАП строк на складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя враховує, що останній складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

З огляду на викладене, слід визнати недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , як такий, що складений з порушенням встановленого законом порядку.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені обставини справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, ч.1 ст. 185-8 247, 251-252, 254, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі за ч.1 ст. 185-8 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Повний текст постанови виготовлено 16.07.2025 року.

Суддя Троцька А.І.