Справа №750/8504/25
Провадження №3/750/2766/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Самусь Л.В.,

за участю секретаря Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді керівника ТОВ «ЄЛЕЦЬКИЙ ПОСАД», ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 188-13 КУпАП

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи керівником боржника юридичної особи ТОВ «ЄЛЕЦЬКИЙ ПОСАД», не виконав законну вимогу приватного виконавця, а саме, не подав декларацію про доходи та майно боржника, не з`явився за викликом виконавця без поважних причин, не надав інформацію та документи, що були витребувані викликом приватного виконавця від 21.05.2025 за №7251, чим порушив п.3 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, призначеної на 23.07.2025 о 09:20 год. повідомлявся шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду на адресу місця проживання засобами поштового зв`язку, яку було отримано 07.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло, відтак на підставі ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку, що справу можна розглядати у його відсутності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримала повістку, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, була повідомлена про дату та місце розгляду справи, відтак її поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 188-13 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п.5 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», за ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Положеннями ст. 76 зазначеного Закону, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону, зокрема, за ненадання боржником на вимогу виконавця декларації, неявку без поважних причин за викликом виконавця.

Відповідно до п.п. 3,5 ч. 5 вказаного Закону, боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманців емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №2 від 20.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; копією виконавчого листа виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова у справі №751/8413/24 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Єлецький Посад» про стягнення коштів; копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №77989335 від 05.05.2025; копією безкоштовного запиту про юридичну особу ТОВ «ЄЛЕЦЬКИ ПОСАД»; копією виклику приватного виконавця №6450 від 05.05.2025; копією даних трекінгу відстежень відправлень «Укрпошти»; копією виклику приватного виконавця №7251 від 21.05.2025; копією виклику приватного виконавця №7250 від 21.05.2025; копією опису вкладення до цінного листа та чеку відправки листа Укрпоштою 21.05.2025; копією трекінгу відстежень відправлень «Укрпошти» від 04.06.2025; копією виклику приватного виконавця №7899 від 06.06.2025; копією опису вкладення до цінного листа та чеку відправки листа Укрпоштою 06.06.2025; копією трекінгу відстежень відправлень «Укрпошти» від 20.06.2025; копією супровідного листа приватного виконавця №8201 від 20.06.2025 стосовно надіслання керівнику ТОВ «Єлецький Посад» ОСОБА_1 протоколу по адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП; копією опису вкладення до цінного листа та чеку відправки листа Укрпоштою 20.06.2025.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, доведена повністю.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде згідно із ст. 23 КУпАП, достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь