Справа № 163/2431/24 Провадження №33/802/457/25 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці Пойди Г.І., (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Кінах Я.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» (, 43005, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22а), РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 859 670 (один мільйон вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 60 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Постаною суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона будучи керівником ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП», під час митного оформлення товару «транспортні засоби...», вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 1 859 670,60 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MH/AV0007240, PL/MH/AV0007241, PL/MH/AV0007526, PL/MH/AV0007659, PL/MH/AV0007722, PL/MH/AV0007756, PL/MH/AV0007757, PL/MH/AV0007761, PL/MH/AV0007884, PL/MH/AV0007969, PL/MH/AV0007971, PL/MH/AV0007982, PL/MH/AV0008031, PL/MH/AV0008034, PL/MH/AV0008152, PL/MH/AV0008373, PL/MH/AV0008453, PL/MH/AV0008489, PL/MH/AV0008536, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ №№23UA48U4, 23UA49U3, 23UA00U2, 23UA47U9, 23UA19U9, 23UA25U7, 23UA24U8, 23UA30U8, 23UA41U5, 23UA85U7, 23UA81U3, 23UA05U7, 23UA45U3, 23UA46U2, 23UA20U0, 23UA20U3, 23UA93U8, 23UA28U2, 23UA93U0, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник Кінах Я.В. в інтересах ОСОБА_1 перш за все просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року. Причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зазначає те, що про винесення судового рішення стало відомо 17.06.2025 у електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд», а початок строку оскарження апелянт пов`язує з днем отримання постанови.

В апеляційній скарзі просить оскаржену постанову скасувати, як незаконну та необґрунтовану, ухвалити нове рішення, яким провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи та вина ОСОБА_1 у формі умислу не доведена. Відповідь митних органів Республіки Польща не можна вважати єдиним та беззапереченим доказом порушення саме ОСОБА_1 митних правил. У акті про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» зазначено про виявлення порушень, водночас не зазначено яким чином імпортер могла встановити достовірність наданих їй експортером документів. На думку захисника, відповідальність за оформлення та видачу сертифікату і правдивість інформації в таких документах покладається виключно на експортера.

Крім того захисник зазначає, що накладення стягнення на ОСОБА_1 відбулося уже після закінчення строків накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил.

ОСОБА_1 та її захисник Кінах Я.А. в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час та дату судового розгляду, будь-яких клопотань від них до суду не надходило. З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 268 КпАП України.

Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує саме з днем прийняття оскарженої постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана про наявність протоколу про порушення митних правил стосовно неї за ст. 485 МК України та здійснення судового розгляду справи у Любомльському районному суді Волинської області, оскільки на кожному з етапів належним чином повідомлялася як митним органом, так і судом першої інстанції про рух справи. Про належне повідомлення судом ОСОБА_1 про розгляд справи свідчить активна комунікація сторони захисту з судом напередодні кожного з судових засідань, подання клопотань про відкладення судового розгляду. Зокрема, захисник в апеляційній скарзі не заперечує поінформованість про розгляд справи, водночас посилається на безпідставне здійснення судового засідання за відсутності учасників справи та зазначає, що отримала копію судового рішення 17.06.2025.

Важливим є той факт, що в разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні інформація щодо результату розгляду справи є загальнодоступною на офіційному сайті суду у якому здійснюється судовий розгляд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід звернути увагу, що в апеляційний суд ОСОБА_1 та її захисник Кінах Я.А. для надання додаткових пояснень щодо поважності обставин пропуску строку на апеляційне оскарження не з`явилися, фактично висловивши свою процесуальну незацікавленість в поновленні такого строку.

Отже, сукупність вказаних вище обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 та її захисник ураховуючи сучасні функціонали запроваджені в судовій системі, будучи поінформованими про судовий розгляд справи у Любомльському районному судді Волинської області мали можливість повною мірою володіти інформацією щодо етапів та результату розгляду справи, а тому й реалізувати своє право на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористалася таким.

Таким чином, при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не доведено існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення апелянта, чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції за встановлених на підставі матеріалів справи обставин не є поважними, оскільки з розумним інтервалом часу, ОСОБА_1 мала також сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому захиснику Кінах Я.А., яка дії в інтересах першої, слід відмовити в цьому випадку в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Дана постанова не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою при усуненні недоліків, які були підставами для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Кінах Яні Андріївні в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук