П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В. з участю представника Рівненської митниці Ступака А., захисника ОСОБА_1 адвоката Бевз Т.С., розглянувши матеріали про порушення митних правил, які надійшли з Рівненської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої ФОП - у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2024 року посадовою особою Рівненської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 383 Митного кодексу України.

Як вбачається з відомостей зазначених у протоколі, ФОП « ОСОБА_1 » (і.п.н. НОМЕР_1 ), з метою отримання сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія РВ N?888991 від 14.04.2022 року, серія РВ N?889714 від 11.05.2022 року, серія РВ N?890133 від 25.05.2022 року та серія РВ N?892462 від 19.09.2022 року подано до Рівненського обласного управління мисливського та лісового господарства документи:товаротранспортні накладні (ТТН-ліс) від 16.03.2022 року серія ПЛА N?504505, від 18.02.2022року серія ПЛБ N?630366, від 21.02.2022 року серія ПЛА N?778733, від 21.02.2022 року серія ПЛБ N?630374, від 07.02.2022 року серія ПЛБ N?630309, від 22.02.2022 року серія ПЛА N?038887, від 17.02.2022 року серія ПЛБ N?630359, від 09.12.2022 року серія ПЛБ N?630134 тa TTH N?19 від 19.03.2022 року, N?14/01 від 14.03.2022 року, N?41 від 16.05.2022 року, N?14/06 від 14.06.2022 року, які можуть бути підробленими або отриманими незаконним шляхом. Дані документи не підтверджують походження лісоматеріалів та не могли бути підставою для видачі вищезазначених сертифікатів, так як можуть бути підробленими або отриманими незаконним шляхом. Дані документи не підтверджують походження лісоматеріалів та не могли бути підставою для видачі вищезазначених сертифікатів, оскільки ТОВ «Інтеко-Ліс» повідомило УСБ України в Рівненській області про те, що не мало із ОСОБА_1 фінансово-господарських відносин.

Згідно вище вказаного протоколу, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу України як підстави для переміщення товарів документів (сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій, одержаних незаконним шляхом.

В судовому засіданні представник Рівненської митниці Ступак А. матеріали про порушення митних правил підтримав і просив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, за якою кваліфіковані її дії.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бевз Т.С. в судовому засіданні із вказаним протоколом не погодилась та подала клопотання про закриття справи у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного праворушення, так як матеріали про порушення митних правил не містять жодних достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом надання одним товарам вигляду інших та з поданням митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо приховування від митного контролю шляхом подання митному органу як підставу для митного оформлення документів, а саме Сертифікатів.

Заслухавши доводи представника митниці Ступака А.В. та думку захисника Бевз Т.С., перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п.1ч.1ст.335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Стаття 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України різними шляхами, зокрема, подання митному органу підроблених документів, що містять неправдиві дані.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація, контракт, коносамент, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року N?8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (із змінами і доповненнями) визнано, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Статтею 82 Митного кодексу України визначено, що експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.

Згідно з п.1ч.2ст.83 Митного кодексу України, для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати митному органу, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари.

Частиною 3 ст.257 Митного кодексу України визначено, що митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексу України оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Статтею 544 Митного кодексу України визначено призначення та основні завдання митних органів, а саме: частиною 7 цієї статті визначено, що митні органи здійснюючи митну справу виконують завдання щодо застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки.

З матеріалів справи вбачається, що в основі обвинувачення ОСОБА_2 в порушенні митних правил лежать відомості, отримані з листа ТОВ ««Інтеко-Ліс» з яких вбачається, що ТОВ «Інтеко-Ліс`не мало фінансово-господарських відносин з ФОП ОСОБА_2 , придбані лісоматеріали не реалізовувало на адресу ФОП ОСОБА_3 .

Разом з цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів підробки ОСОБА_2 вищезазначених ТТН, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які експертизи, що підтверджують підробку ТТН або відомості про кримінальне провадження.

Рівненською митницею зазначена інформація належним чином перевірена не була.

Відсутні у справі й відомості про обсяги шкоди, яка завдана державі внаслідок дій ОСОБА_3 .

За змістом вимог ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справи, має право винести постанову про проведення додаткової перевірки.

Під час додаткової перевірки необхідно перевірити вказані обставини, оскільки результати їх перевірки можуть вплинути на висновок щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи 569/16238/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України повернути до Рівненської митниці для додаткової перевірки.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов