Справа № 570/2623/25
Номер провадження 3/570/1160/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем на ВАТ "Рівне Азот", неодруженого, п/в НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

27 травня 2025р. о 01 год. 28 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 151 км, що в межах Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував елетроскутером Inmotion L9, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння: 1,26 ‰. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення заперечував, при цьому, своїми поясненнями фактично підтвердив вказані обставини вчинення ним зазначеного правопорушення. Зазначив, що він керував вказаним електоскутером по автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, та був зупинений поліцейськими із службового автомобіля. Підтвердив, що незадовго до події він вживав аклоголні напої (горілку) та перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив і результат огляду проведеного поліцейськими на місці зупинення. Такий результат він не оспорював та проходити огляд в закладі охорони здоров`я відмовився. Зазначив, що елетроскутер на якому він їхав, є портативним засобом підвищеної мобільності, потужністю 0,5 кВ, та не є механічним транспортним засобом, передбаченим п. 1.10 ПДР. Вважає, що у даному випадку вказана ним обставина, а саме керування не механічним ТЗ, а електроскутером, виключає наявність в його діях порушення п. 2.9а ПДР та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Просив закрити провадження по справі та подав відповідне письмове клопотання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342810 від 27.05.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 1-8) Згідно акту огляду біля ТЗ із використанням технічного приладу Alkotest DRAGER 7510 від 27.05.2025 р. та результату тестування (а.с. 3, 4) водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння: 1,26 ‰. Згідно направлення для проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я від 27.05.2025 р., водій ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 5).

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайли на доданому диску містить інформацію про рух електроскутера під керуванням ОСОБА_1 по обочині зустрічної смуги руху автодороги (назустріч службовому автомобілю поліції) та його зупинення поліцейськими. В подальшому поліцейські повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та які у нього явно та об`єктивно спостерігаються. Пред`явлено поліцейським вимогу водію ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ на що ОСОБА_1 погодився, зазначивши звідки та куди він їхав, керуючи електрогскутером та про виживання незадовго до цього алкогольних напоїв. Зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомого спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER 7510 та результат огляду: 1,26 ‰. Водій ОСОБА_1 не заперечував результат огляду біля ТЗ, погодився щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, та відмовився від проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я (а.с. 8 - диск).

Від керування ТЗ ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 6). Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідченя водія (а.с. 7).

У даному випадку доводи ОСОБА_1 про те, що в нього не виникало обов`язку, як у водія електроскутера, потужність двигуна якого не перевищує 3 кВт, дотримуватись ПДР (в тому числі п. 2.9а), оскільки він не являвся суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП - не відповідають дійсним обставинам справи, а його пояснення не спростовують винуватості в порушенні вимог п. 2.9а ПДР. Тому, клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а обставини зазначені у ньому суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Законодавством розмежовано поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб». Зокрема, п. 1.10 ПДР визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. В іншому випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна, а для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката, як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу, у розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У даному випадку такі висновки суду узгоджено також із практикою апеляційного суду рішення якого у такій категорії справ є остаточними (пост. Рівненського апеляційного суду від 18.12.2024 р. у справі № 558/531/24, https://reyestr.court.gov.ua/Review/123934329).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд застсовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що вдіповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.