Справа № 357/9509/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйон № 1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

10.06.2025 о 13 год. 23 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, Volksvagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху в Київській області, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 20 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та здійснив зіткнення з автомобілем Volksvagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, внаслідок порушення вимог п. 2.3.б, п. 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 359369 від 12.06.2025 за ст. 124 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 серії ЕПР1 № 359378 вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volksvagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху у Київській області, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 20 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 визнав, а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав. Пояснив, що не зрозумів, що сталося ДТП, а покидати місце пригоди умислу не мав, так як не відчув ніякого контакту з іншим автомобілем, а про ДТП дізнався на наступний день від працівників поліції. Вказав, що умислу залишати місце пригоди не мав та правил дорожнього руху не порушував, тому просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення є наявність причино-наслідкового зв`язку між діями особи у вигляді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_1 , в порушенні п. 2.3.6, п. 13.1 Правил дорожнього руху України встановлена матеріалами справи про адмінправпорушення, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 359369, схемою місця ДТП, актом огляду транспортного засобу, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим завдано матеріальні збитки.

Що стосується правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на думку судді відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у його вчиненні, з огляду на наступне.

Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Вимогами ч. 1ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні вбачається, що останній не вважав, що сталася ДТП, оскільки не відчув удару, або контакту з іншим автомобілем, що виключає його умисел на залишення місця ДТП та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 не мав умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, оскільки не відчув удару, про що свідчить його подальша поведінка, а будь-яких належних доказів на підтвердження протилежного, матеріали справи не містять, відеозапису до матеріалів справи не додано, доказів того, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, немає.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце ДТП, приходжу до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, разом з тим провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 124, 122-4 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Провадження по справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - закрити.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ