Справа№ 953/1613/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

12.02.2025 о 10 год. 55 хв., за адресою: м. Харків, вул. Вадима Манька (Чкалова), 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2103, р.н. НОМЕР_1 хк, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, велась відеофіксація на бодікамери 63 та відеореєстратор «70маі».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через свого захисника адвоката Самардіну А.О. надав до суду письмові пояснення, подані останньою 03.06.2025, в яких зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у вищевказаному протоколі не визнає, такого правопорушення не вчиняв, з відомостями, обставинами та фактами, викладеними у протоколі та інших матеріалах справи категорично не згоден та заперечував проти їх достовірності. З 03.03.2022 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, з 13.05.2022 у військовій частині НОМЕР_2 , є військовослужбовцем ЗСУ. 12.02.2025 ОСОБА_1 виконував свої службові обов`язки. Приблизно о 10:00 безпосередній керівник ОСОБА_1 наказав останньому негайно відвести на автомобілі військовослужбовця в госпіталь до стоматолога, оскільки в останнього напухла щока та він відчував нестерпний гострий біль та його кидало в жар. На той час військові автомобілі були задіяні для виконання бойових завдань, тому командир наказав ОСОБА_1 взяти цивільний автомобіль військовослужбовця з їх підрозділу, який у виняткових випадках використовується в службових цілях. ОСОБА_1 взяв авто та вони з іншим військовослужбовцем поїхали до госпіталя. Приблизно об 11 годині під час руху з незрозумілих підстав ОСОБА_1 зупинив поліцейський патруль, при цьому ОСОБА_1 зазначив, що правил дорожнього руху він не порушував, причин для зупинки взагалі не було. ОСОБА_1 вийшов з авто, попросив поліцейського пред`явити документи та пояснити причину зупинки, при цьому зазначив, що поліцейські не мали підстав для запинки авто, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 мав право продовжити рух. Поліцейський зазначив ОСОБА_1 що у зв`язку із військовим станом він має право перевіряти документи, після чого між ОСОБА_1 та поліцейським виник конфлікт в ході якого поліцейський зазначив ОСОБА_1 про намір оформити відносно нього матеріалів про стан наркотичного сп`яніння. Після чого, поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду. На питання ОСОБА_1 які наявні підстави вважати, що він перебуває під впливом наркотичних речовин поліцейський відповів, що має сумніви, щодо стану ОСОБА_1 . Поліцейський не зазначив ОСОБА_1 жодної ознаки наркотичного сп`яніння, яку вбачав у стані останнього. ОСОБА_1 пояснював, що нічого не вживав, дуже давно пробував канабіс у м. Маріуполі, не хоче гаяти часу та їхати в лікарню, у зв`язку з необхідністю доставити військовослужбовця у госпіталь. Після чого, поліцейські запропонували оформити відмову від проходження такого огляду, не пояснивши процедури проходження огляду на стан сп`яніння, та наслідків відмови від проходження такого огляду. ОСОБА_1 сприйняв пропозицію відмови від огляду як законну альтернативу та не усвідомлював протиправність своїх дій. Поліцейські повідомили, що будуть складати протокол про відмову по 2.5, взяли документи ОСОБА_1 та пішли в свій автомобіль. Після тривалого часу поліцейські вийшли в надали ОСОБА_1 для підпису постанову про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, складену в зв`язку з відсутністю страхового полісу. Працівник поліції зачитав ОСОБА_1 його права на захист, адвоката та право на оскарження постанови. Після чого, надали підписати протокол про правопорушення за ст. 130 КУпАП. На думку ОСОБА_1 , у випадку, якщо б поліцейські пояснили йому що відмова від проходження огляду в медичному закладі прирівнюється до перебування в стані наркотичного сп`яніння, наслідки відмови, ОСОБА_1 в обов`язковому порядку поїхав на огляд в лікарню. ОСОБА_2 вважає, що від нього було приховано наслідки оформлення відмови від огляду у зв`язку з помстою працівників поліції, через прохання ОСОБА_1 пояснити причину зупинки.

У поданому 01.04.2025 електронною поштою через свого захисника адвоката Дмитренко О.О. клопотанні, ОСОБА_1 просив зупинити провадження у справі, у зв`язку з проходженням військової служби.

В наданому до суду 03.06.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Самардіною А.О. клопотанні, остання просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з підстав неправомірного зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Доданий до матеріалів справи рапорт поліцейського, в якому зазначена причина зупинки, на думку захисника, не є належним та достовірним доказом у справі. Також захисник зазначила, що ненадання суду матеріалів відеофіксації з`ясування інформації за пунктами 3,5 ч.1 ст. 35 Закону, свідчить про відсутність доказів правомірності зупинення автомобілю. Крім того, додані до матеріалів справи відеозаписи не відповідають встановленим законодавством вимогам безперервності відеозйомки, що здійснюється працівниками поліції. Захисник Самардіна А.О. зазначила, що незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й незаконними подальші вимоги поліцейських до такого водія щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння. Матеріали справи не підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Дати складення наявних в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення та направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не співпадають. Відеозаписами з матеріалів справи підтверджується, що ОСОБА_2 весь час поводить себе спокійно, врівноважено, адекватно, чітко відповідає на всі питання патрульних поліцейських, виконує їх вимоги, висловлює свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Отже, ознака «поведінка, що не відповідає обстановці» є вигаданою та такою, що не відповідає дійсності. Крім того, з відеозаписів вбачається, що жоден з поліцейських візуально не оглядав зіниці ОСОБА_1 на предмет реагування їх на світло, а пальці рук на тремтіння. Поліцейські не оголосили ОСОБА_2 жодну з ознак наркотичного сп`яніння та відразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Усі ознаки поліцейські вигадали виключно у зв`язку з необхідністю відображення ознак у протоколі про адміністративне правопорушення. Як наслідок, поліцейські сфабрикували протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням ознак наркотичного сп`яніння, які не відповідають дійсності. Також, на думку захисника, поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_2 процедури проведення огляду на стан сп`яніння та одразу запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, але останній відмовився. Крім того, жоден з поліцейських не роз`яснив наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейський лише повідомив, що в такому разі буде складено матеріали, протокол про відмову по 2.5. Одночасно приховує, що така відмова за санкцією прирівнюється до керування у стані наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в умовах крайньої необхідності. Так, 03.10.2022 ОСОБА_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в лавах ЗСУ.З 13.05.2022 ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія. Отже, виконання ОСОБА_2 обов`язків військової служби невід`ємно пов`язано з виконанням функцій водія, в тому числі керуванням військовими автомобілями спеціального призначення під час виконання службових обов`язків. 12.02.2025 під час несення служби отримав наказ свого безпосереднього командира терміново підвезти в госпіталь військовослужбовця, який відчував гострий біль та потребував негайної медичної допомоги. ОСОБА_1 керував автомобілем, який перебував в користуванні військової частини, виключно на виконання наказу командира під час воєнного стану. Метою керування автомобілем було збереження здоров`я військовослужбовця, який потребував негайної медичної допомоги у звязку з різким погіршенням стану здоров`я. Також адвокат Самардіна А.О. зазначила, що щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, а тому міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст. 266-1 КУпАП. Проте, вказаний порядок працівниками поліції не був дотриманий.

Також 03.06.2025 захисником Самардіною А.О. до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких ОСОБА_3 зазначив, що проходить військову службу у військвій частині НОМЕР_2 . 12.02.2025 прокинувся зранку з нестерпним зубним болем, напухлою щокою та високою температурою. Після чого, ОСОБА_3 звернувся до свого командира ОСОБА_4 , повідомивши про свій стан. Командир оцінив стан та наказав ОСОБА_1 негайно відвести ОСОБА_3 на автомобілі в госпіталь до стоматолога. ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 2103, р.н. НОМЕР_3 повіз ОСОБА_3 в госпіталь для отримання останнім медичної допомоги. На шляху до госпіталя автомобіль під керуванням ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції. В поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що проходить військову службу на посаді головного сержанта командира відділення інженерно-саперного взводу у військовій частині НОМЕР_2 . ОСОБА_1 перебуває в безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_4 на посаді водія. 123.02.2025 ОСОБА_3 , який також є військовослужбовцем та перебуває в підпорядкуванні ОСОБА_4 , повідомив останнього про нестерпний гострий біль зуба, напухлу щоку та сильний жар. ОСОБА_4 візуально оглянув ОСОБА_3 і впевнився в наявності високої температури та опухлості обличчя. Розуміючи серйозність і невідкладність ситуації, приблизно о 10:00 год, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_2 негайно відвести ОСОБА_3 на автомобілі в госпіталь до стоматолога. Стан ОСОБА_1 був відмінним, його поведінка та зовнішній вигляд не викликали в ОСОБА_5 жодних сумнівів щодо відсутності будь-якого сп`яніння. Оскільки вільних військових автомобілів на той час не було, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_2 поїхати на автомобілі ВАЗ 2103, р.н. НОМЕР_3 , що належить військовослужбовцю вказаної військової частини. Вказаний автомобіль при нагальній потребу використовується для потреб ЗСУ.

Суд, дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.02.2025 року серії ЕПР1 №244789;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від, згідно якого такий огляд не проводився;

- даними відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, на яких зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ2103, р.н. НОМЕР_1 хк та його зупинку працівниками поліції. Бесіду працівників поліції з ОСОБА_1 в ході якої останні запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 18а, у зв`язку з наявністю сумнівів, на що ОСОБА_2 відповів відмовою, зазначивши про те, що не бажає проходити такий огляд. На питання працівника поліції, чому ОСОБА_2 відмовляється пройти такий огляд, останній відповів, що не хоче. На відеозаписі export-і96о0 зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовляється пройти від огляду на стан сп`яніння, оскільки не має часу та везе хлопця до госпіталю. Працівник поліції на вказане відповів, що процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння займає 15 хвилин. Після чого, зазначив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130, роз`яснив положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Поліцейський склав відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, копію примірнику якого вручив останньому, крім того, зачитав ОСОБА_1 зміст протоколу та надав протокол для підпису та зазначення у ньому пояснень. Також з відеозапису вбачається, що поліцейським ОСОБА_2 зазначено, що останнього відсторонено від керування транспортним засобом.

- рапортом інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Еміля Алізаде від 12.02.2025 в якому, зокрема зазначено, що зупинку транспортного засобу ВАЗ2103, р.н. НОМЕР_3 здійснено на підставі п.3 та. п.5 ЗУ «Про національну поліцію», після складення відносно ОСОБА_2 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП останнього відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці зупинки без порушення ПДР.

- довідкою, складеною інспекторам ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Кірічеком О. відповідно до якої ОСОБА_2 згідно облікової бази ІПНП України отримував посвідчення водія.

Посилання ОСОБА_2 та його захисника на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу незаконність дій інспекторів не встановлена.

Доводи щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем, зважаючи на те, що відповідно до ст.266-1 КУпАП його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з інспекторами водій не надавав документів, які б підтверджували те, що він виконує обов`язки військової служби. В ході судового розгляду справи відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби, також не надано. Долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять документів, які підтверджують, що останні є військовослужбовці та що ОСОБА_4 мав права надавати відповідні накази ОСОБА_2 , як військовослужбовцю.

Щодо доводів ОСОБА_2 та його захисника Самардіної А.О. про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та ознак такого сп`яніння не мав, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Самардіної А.О. щодо безпідставності зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_2 співробітниками поліції є неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до рапорту інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Еміля Алізаде від 12.02.2025, зупинка транспортного засобу ВАЗ2103, р.н. НОМЕР_3 здійснено на підставі п.3 та. п.5 ЗУ «Про національну поліцію».

Посилання захисника на те, що рапорт поліцейського не є належним доказом по справі, не приймаються до уваги.

Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2024 року рапорт, складений уповноваженою особою за встановленою формою, містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, долучається до протоколу про адміністративне правопорушення як основний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, всупереч доводам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі заст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Твердження сторони захисту про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказів, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені відеозаписи відтворюють обставини події, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, хід спілкування водія з працівниками поліції, вимогу працівника поліції на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а також відмову водія від проходження зазначеного огляду.

З вищевказаних обставин суд залишає клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Самардіної А.О. про витребування оригіналу та повної версії відеозапису, який додано до матеріалів вказаної справи.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Самардіної А.О. про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в стані крайньої необхідності, суд вважає безпідставними та необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

ОСОБА_1 пояснив, що на підставі наказу командира військової служби він повинен був везти до госпіталю іншого військовослужбовця, який у звязку з гострим зубним болем, потребував невідкладної допомоги лікарів.

Натомість, з наявних в матеріалах справи відеозаписів об`єктивно вбачається, що самого початку спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останній жодного разу не повідомляв поліцейським, що особа, яка є пасажиром його транспортного засобу потребує невідкладної медичної допомоги. При цьому, на цих відеозаписах не зафіксовано, що будь-яка інша особа перебувала в транспортному засобі ВАЗ2103, р.н. НОМЕР_3 . Натомість, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що везе хлопця до госпіталю, але він не зазначав, що останній потребує невідкладної медичної допомоги.

При цьому, під час судового розгляду ОСОБА_1 не повідомив суду, чому саме він не викликав бригаду екстреної медичної допомоги чи таксі для доставлення пасажира його автомобіля військовослужбовця до лікарні. Отже, доводи захисника Лобанова Є.В. про те, що останній діяв в стані крайньої необхідності, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Отже, така процесуальна позиція сторони захисту, з урахуванням усіх доказів, що долучені до матеріалів цієї справи, розцінюється судом як обраний спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Самардіної А.О. про закриття провадження усправі суд вбачає таким, що також задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання сторони захисту про зупинення провадження по справі, то воно також не підлягає задоволенню, так як нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження по справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно до ч.4 ст.277 КУпАП.

Отже, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251КУпАП.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 порушив

п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21. 01. 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення ОСОБА_1 та його захисників є безпідставними та не обґрунтованими, розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП,ЗУ «Про судовий збір», суд,-

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строк на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна