Справа №705/2022/25
3-зв/705/6/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В.,

за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентини Леонідівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентини Леонідівни перебуває справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (судова справа № 705/2022/25, провадження 3/705/1054/25).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді, яку обґрунтовує тим, що суддя Гудзенко Валентина Леонідівна не може брати участь у розгляді справи №705/2022/25 оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склались стійкі неприязні стосунки в той період, коли ОСОБА_3 працювала помічником судді/секретарем судових засідань, а ОСОБА_1 приймав участь у цілій низці справ. На думку заявника, причиною цих неприязних стосунків була його не завжди коректна поведінка, як при розгляді справ, так і при спілкуванні з деякими працівниками суду, серед яких добре запам`яталась його не завжди коректна поведінка при спілкуванні саме з ОСОБА_3 .

При цьому зазначає, що ОСОБА_3 і як людина, і як суддя є, на його переконання, зразком порядності та доброчесності, але стійкі неприязні стосунки дійсно між ними існують. Окрім того, суддя ОСОБА_3 дуже негативно ставиться до водіїв, щодо яких складені адміністративні матеріали по ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таке відношення судді інколи призводить до «повної довіри» тому, що надають поліцейські, а таке ставлення породжує незаконні судові рішення, які вимушений скасовувати Апеляційний суд, що мало місце зокрема у таких справах №705/2240/20, №705/654/20, №705/3512/20, №705/990/20, №705/919/22, №705/1526/22, №705/434/23. За таких підстав просить відвести суддю Гудзенко В.Л. від розгляду вказаної справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву про відвід підтримав та просив відвести суддю Гудзенко В.Л. від розгляду справи про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з підстав, вказаних у заяві. При цьому заявник не надав суду конкретики про те, в чому саме полягають його неприязні стосунки з суддею Гудзенко В.Л., а лише формально зазначив про існування таких на протязі більш ніж 10 років без посилання на обставини та докази, якими вони підтверджуються. Також зазначив, що на його переконання, суддя Гудзенко В.Л. має упереджене відношення до осіб, щодо яких розглядаються справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, про що свідчать її скасовані рішення в інших справах про притягнення осіб до адмінвідповідальності.

В даній справі він не вбачає в діях чи поведінці судді ОСОБА_3 підстав для виникнення недовіри, але сумнівається в тому, що суддею буде прийнято неупереджене та законне рішення.

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подала.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. У протилежному випадку це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , підставами для відводу судді Гудзенко В.Л. він вказує лише припущення про існування неприязних стосунків за обставин, які мали місце більш ніж 10 років тому, ще до призначення ОСОБА_3 суддею, при цьому не наводячи будь-яких доказів того, що саме на даний час такі стосунки існують. Крім цього, недовіра до судді з боку ОСОБА_1 зводиться фактично до його незгоди з прийнятими суддею рішеннями в інших справах, де заявник не був учасником, а також не співвідносяться будь-яким чином з начебто наявними неприязними стосунками, а тому не береться судом до уваги як така, що має відношення до справи, що розглядається. Будь-яких інших обставин в обґрунтування заявленого відводу заявником не наведено.

З матеріалів справи не вбачається, що на даний час суддею Гудзенко В.Л. вчинялись дії чи приймались рішення, які б спонукали висловити їй недовіру, що не заперечував і сам заявник. При цьому, будь-яких посилань на обставини, які моли б свідчити про упередженість судді Гудзенко В.Л. й викликати сумнів щодо об`єктивного та безстороннього розгляду нею даної справи, на думку суду, заявником також не надано.

За таких обставин, суд розцінює позицію ОСОБА_1 як суб`єктивні внутрішні переконання заявника щодо подальшого розгляду справи та неможливості ухвалення суддею законного рішення, що само по собі не може бути підставою для відводу та не є достатнім для виникнення сумніву, внаслідок якого суддя не може брати участі у розгляді скарги.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в постанові №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Тобто, при вирішенні питання про відвід суддя який розглядає таке питання не може оцінювати кваліфікацію чи процесуальні рішення іншого судді, оскільки таким правом наділені суди апеляційної та касаційної інстанцій та відповідні особи визначені положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Тобто, оскарження процесуальних дій головуючого судді має відбуватись згідно положень процесуального законодавства, в тому числі і заперечення на процесуальні рішення судді, які не оскаржуються окремо від остаточного судового рішення можуть бути внесені відповідною стороною провадження до апеляційної чи касаційної скарги на остаточне судове рішення постановлене за наслідком розгляду даного кримінального провадження.

На думку суду, заявником не було надано доказів існування обставин, які входять до визначеного ст. 75 КПК України переліку підстав для відводу судді, можуть викликати сумнів в неупередженості головуючого судді та виключає участь судді у провадженні, що узгоджується з позицією, висловленою в рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 (зі змінами, внесеними рішенням Ради суддів України № 13 від 01 березня 2019 року).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75, 80 КПК України, ст. ст. 2, 7, 245, 268, 271 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентини Леонідівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Піньковський