Справа №750/5614/25
Провадження №3/750/1997/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Костюка О.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в ТОВ «Тревел Експрес», мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294908 від 09.04.2025 зазначено, що 09.04.2025 о 05:33 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Миру, 29, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальці рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі ЧОПНЛ відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з протоколом не погодився та пояснив суду, що їхав зранку на роботу. Його зупинили працівники поліції за порушення ПДР не ввімкнув поворот при з`їзді з кола. Запитали щодо мобілізаційних документів, він пояснив їм, що працює на критичному підприємстві, а поліцейські сказали їхати з ними в ТЦК, оновити дані. Він вказав їм, що не може, бо їде на роботу, він водій, запізнюється на маршрут. Тоді поліцейська і сказала, що вбачає ознаки наркотичного сп`яніння. Але він не вживає взагалі. До лікаря він не відмовлявся їхати, але сказав, що вони його завезуть тоді в ТЦК, а не до лікаря, тому з ними він не поїде. Він відмовився сісти до їх автомобіля, а від проходження огляду не відмовлявся. Через деякий час, коли він відмовився їхати в ТЦК, сидів у своєму автомобілі, одразу з`явились ознаки наркотичного сп`яніння, хоча до цього з поліцейськими він спілкувався хвилин 30, і ніяких претензій з цього приводу від них не було. Протокол затримання не складали, хоча йому постійно вказували, що він затриманий. Направлення на огляд не вручили, на місці пройти огляд не пропонували. Він не відмовлявся від огляду, не хотів сідати до автомобіля поліцейських, боявся, що в ТЦК завезуть. Але його все рівно туди відвезли, через 4 дні відпустили, і він одразу пройшов огляд. Він заброньований підприємством, у розшуку не перебуває, є донька на утриманні, яку виховує один. Ознак наркотичного сп`яніння у нього не було, вони їх видумали, щоб він тільки сів до них в автомобіль і відвезти до ТЦК.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка поліцейська взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 суду пояснила, що було виявлено у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння згідно спільного наказу МОЗ та МВС, відповідно до візуального огляду виявила, які вже не пам`ятає. Процедура була проведена згідно визначеного порядку. Зупинили водія за порушення ПДР і виявили ознаки наркотичного сп`яніння, при перевірці документів з`ясували, що він у розшуку. Куди повезли б в першу чергу не пам`ятає чи в ТЦК чи до лікаря. Не пам`ятає, що було спочатку виявлено ознаки чи з`ясовано те, що він в розшуку. Не затримували при складанні ст. 130 КУпАП, не пам`ятає, коли виявили ознаки. Від огляду водій відмовився, склали протокол. Повідомили про ТЦК і в порядку адміністративного затримання відвезли до ТЦК.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він виконуючий обов`язки директора ТОВ «Тревел Експрес», працює з ОСОБА_1 у вказаному товаристві 2 роки, до цього 8 років працювали разом на іншому підприємстві. За весь час спільної роботи жодного випадку вживання ОСОБА_1 алкоголю чи наркотиків не зафіксовано. Він постійно проходить перевірку. Найкращий водій, позитивна характеристика, виховує доньку сам. Ситуація на підприємстві критична і ОСОБА_1 має бронювання. До 31.01.2025 було бронювання, чомусь 03.01.2025 зняли, вони цього не знали, а водії почали потрапляти в розшук. Тоді почали спочатку оформлювати бронювання, подали документи і очікували на визнання критичності. 20.03.2025 отримали визнання критичності і почали бронювання водіїв, але стався технічний збій, після повного оновлення відкрилась можливість, забронювали в квітні.

Захисник Костюк О.П. подав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, та просив закрити провадження у справі, оскільки було порушено процедуру огляду, передбачену Інструкцією, ознаки не перевірялись поліцейськими взагалі, а зазначені безпідставно. Поліцейська діяла неправомірно, поведінка водія була цілком адекватною, це була реакція на неправомірні дії поліцейської. ОСОБА_1 повідомлялось, що він затриманий, однак захисника не повідомлено. Водія зупинили спочатку за порушення ПДР, з`ясували, що він нібито перебуває у розшуку, почали вказувати про необхідність проїхати до ТЦК. ОСОБА_1 відмовився їхати, сів у своє авто. Після цього лише йому повідомила поліцейська, що він затриманий, однак на неодноразові прохання надати про це документ, ОСОБА_1 відмовляли, вказуючи, що у них є три години на складання протоколу. В подальшому поліцейська комусь зателефонувала, спитала, що їй робити, адже водій не виходить, а вона вже повідомила, що він затриманий, поклавши слухавку, перепитала чи поїде ОСОБА_1 з ними, почувши відмову вказала, що тоді вона вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, тобто така зазначила вказані ознаки формально, щоб змусити ОСОБА_1 поїхати до ТЦК. Враховуючи вказане, просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ознаки сп`яніння були удаваними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294908 від 09.04.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2025, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4457065 від 09.04.2025, винесеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, рапорт поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Дар`ї Прохоренко від 09.04.2025, відеозапис до протоколу серії ЕПР1 №294908 від 09.04.2025, а також надані захисником в судовому засіданні документи: письмові заперечення, копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЧОПНЛ» від 13.04.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 пройшов обстеження на стан сп`яніння за результатами якого він тверезий, ознак сп`яніння не виявлено, копію роздруківки з додатку «Резерв +», згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані уточнив вчасно, дата уточнених даних 05.07.2024, характеристику на ОСОБА_1 від ТОВ «Тревел Експрес», копію подяки Чернігівського міського голови ОСОБА_1 датовану жовтнем 2024 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Тревел Експрес», копію наказу №1-к від 27.10.2022 про призначення т.в.о. директора ТОВ «Тревел Експерс», витяг з наказу №59-к від 07.07.2023 про прийняття на основну роботу ОСОБА_1 , копію журналу ТОВ «Тревел Експерс» щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, відповідно до якого ОСОБА_1 06.04.2025 07.04.202508.04.2025, 22.04.202524.04.2025, 25.04.2025, проходив відповідні огляди і має негативну реакцію на алкоголь у видихуваному повітрі, довідку, видану фельдшером ОСОБА_4 , про те, що у ОСОБА_1 за час роботи в ТОВ «Тревел Експрес» при проходженні передрейсових медичних оглядів жодного разу не було виявлено стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, документи на фельдшера ОСОБА_4 (витяг з наказу про прийняття на роботу, копія диплому, копія довідки про реєстрацію в Єдиному реєстрі медичних працівників, що проводять перед рейсові та після рейсові медичні огляди водії транспортних засобів).

Так, у протоколі серії ЕПР1 №294908 від 09.04.2025 зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , як: виражене тремтіння пальці рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

З відеозапису, долученого до протоколу, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 9.2 (б) ПДР о 05 год. 34 хв. В ході спілкування водій зазначає, що не знав, що потрібно вмикати покажчик повороту при з`їзді з кола. На всі прохання поліцейських реагує нормально, надає документи, показує багажник, ще раз зазначає, що не згоден з порушенням, на яке йому вказують поліцейські. Після цього, о 05:38 год. поліцейська запитує водія - де він працює та що з його військовообліковими даними. Водій відповідає, що працює водієм в ТОВ «Тревел Експрес», а бронювання наразі відновлюється, адже було якесь непорозуміння, начальник вчора був у ТЦК і сказав віддати йому їх дані з « ОСОБА_5 ». Поліцейська питає, чи є у водія дані з « ОСОБА_5 », він вказує, що є, але броні поки немає там. Поліцейська зазначає, що тоді треба проїхати з ними в ТЦК, однак ОСОБА_1 вказує, що не поїде з ними нікуди, начальник сказав їм не їздити нікуди. Поліцейська о 05:39 год. повідомляє, що тоді буде застосовано фізичну силу, оскільки вказана процедура відбувається через адміністративне затримання. Вказує, що водій в розшуку, на що останній каже, що в розшуку не перебуває, однак поліцейська стверджує, що він порушник і ухиляється. Інший поліцейський вказує, що ОСОБА_1 в розшуку з 12.01.2025. 05:40 год інший поліцейський вказує, що треба повернутись до адміністративного правопорушення водія, і поліцейська просить надати ще раз посвідчення водія. ОСОБА_1 спілкується з поліцейськими постійно однаково, адекватно. Інший поліцейський ще раз роз`яснює ОСОБА_1 суть вчиненого ним порушення ПДР щодо з`їзду з кола. О 05:42 год. поліцейська Прохоренко Д. С. розпочала розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. А о 05:44 год. поліцейська повідомляє про адміністративне затримання ОСОБА_1 для доставлення того до ТЦК, роз`яснює права. ОСОБА_1 просить надати протокол затримання, на що поліцейська вказує, що буде складатись такий. О 05:45 вона повідомляє водію, що якщо він так буде поводитись (не погоджуватись їхати), до нього буде застосовано фізичну силу кайданки. При цьому, водій весь час перебуває на вулиці, спілкується з поліцейськими однаково, як від моменту зупинки, так і до кінця відеозапису. О 05:49 год. водій сідає в автомобіль, двері відчинені, однак відмовляється виходити, допоки йому не нададуть протокол про адміністративне затримання. О 05:55 год. поліцейська спілкується з кимось по мобільному телефону, де питає «Що їй з ним робити далі, якщо він не поїде, адже вона його вже затримала», в кінці розмови каже «хорошо» і підходить до автомобіля. Після цього о 05:57 год. поліцейська питає ОСОБА_1 чи буде він з ними їхати і коли водій відмовляється, остання вказує, що згідно спільного наказу МОЗ та МВС вона виявляє у нього зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя і поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому суд зауважує, що жодного огляду поліцейська не проводила, тремтіння рук не перевірялось, про блідість обличчя жодного разу з моменту зупинки водія о 05:43 год. до 05:57 год. остання не зазначала, і така ознака спростовано подальшими даними відеозапису, на яких вбачається наявність рожевого забарвлення шкіри водія, поведінка водія повністю відповідає обстановці, при цьому поліцейська виявила такі ознаки, перебуваючи позаду водія. Після цього поліцейська пропонує пройти огляд в медичному закладі на Мазепи, 3. Водій ОСОБА_1 питає, чому вона наговорює на нього. При цьому поліцейська зазначає, що у водія поведінка, що не відповідає обстановці, проявляється в його різких рухах, однак таке спростовано даними, що містяться на долученому відеозаписі. Водій не відповів на питання поліцейської, а запитав чому спершу до ТЦК, тепер на огляд, на що поліцейська відповіла о 06:01 год., що буде розцінювати такі дії водія, як відмову, за що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Разом з цим, наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції містить час його складання та видачі 09.04.2025 о 05 год. 58 хв., тобто фактично, ще під час безпосереднього спілкування з водієм, що вказує на те, що таке було складено пізніше, ніж зазначено у тому. В подальшому поліцейською було складено протокол, зачитано його ОСОБА_1 .

Тобто, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно був зупинений за порушення правил дорожнього руху, після зупинки виконав всі вимоги працівників поліції і надав всі необхідні документи. Його поведінка під час спілкування з працівниками міліції відповідає обстановці, тремтіння пальців рук поліцейська не перевіряла взагалі, а з наявних даних відеозапису така ознака не вбачається, як і не вбачається такої ознаки як блідість обличчя, оскільки на відеозаписі о 06:16 год. чітко видно рожеве забарвлення шкірного покриву водія. Під час спілкування працівники поліції повідомили про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, після його відмови вийти з авто для того, щоб проїхати з ними до ТЦК, крім того вживання наркотичних засобів категорично заперечено ОСОБА_1 та підтверджується зокрема і відсутністю у того виявлених поліцейською будь-яких ознак сп`яніння.

Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 4 розділу І Інструкції, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР суду не надано.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь