Справа № 185/826/25
Провадження № 3/185/567/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222363, 16 січня 2025 року об 11:45 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 на перехресті вулиці Шевченка та вулиці Полтавської в місті Павлограді Дніпропетровської області, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги у русі автомобілю Шевроле Авео номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зі схеми місця ДТП видно, що зіткнення сталося на перехресті вулиці Полтавської та вулиці Шевченка, коли автомобіль Фольксваген, рухаючись прямо, виїхав на перехрестя з вулицею Шевченка і зіткнувся з автомобілем Шевроле, який рухався прямо по вулиці Полтавській. Внаслідок ДТП обидва автомобілі пошкоджені в передній частині: Фольксваген ліве крило, ліве колесо, лівий передній бампер, Шевроле передній капот, бампер, радіатор, фари.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що перед виїздом з вулиці Шевченка на перехрестя з вулицею Полтавською він зупинився, переконався у відсутності автомобілів, які рухаються по головній дорозі, проїхав половину перехрестя і відчув удар в лівий бік свого автомобіля. Автомобіль Шевроле рухався з перевищенням дозволеної швидкості, приблизно 70-80 км/год, зліва на стоянці стояли автомобілі, які обмежували видимість на 30-40 метрів з лівої сторони, тому він не міг побачити цей автомобіль. Якщо б автомобіль Шевроле рухався з дозволеною швидкістю, ДТП б не сталося.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався з дозволеною швидкістю, натомість автомобіль Фольксваген спочатку виїхав на перехрестя повільно, потім почав прискорювати рух, він став гальмувати та намагався об`їхати перешкоду, однак не зміг уникнути ДТП.

За клопотанням захисника ОСОБА_3 у справі призначено та проведено дві експертизи.

За змістом висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-25/12415 від 04 квітня 2025 року, визначено два варіанти розвитку дорожньо-транспортної ситуації: окремо за механізмом ДТП, вказаним водієм автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 і за механізмом ДТП, вказаним водієм автомобіля Шевроле ОСОБА_2 . За обома варіантами розвитку дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді для водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог пункту 16.11 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. (а.с.60-67)

Згідно висновку комплексної судової фототехнічної експертизи та експертизи обставин і механізму ДТП від 10 червня 2025 року № КСЕ-19/104-25/19607, по обом варіантам розвитку дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді для водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог пункту 16.11 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. (а.с.107-116)

Отже висновками експертиз підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_1 вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною пригодою, яка призвела до пошкодження транспортних засобів.

Захисник Букур М.Є. заявив клопотання про призначення повторної фототехнічної та автотехнічної експертизи з урахуванням зроблених ним замірів на місці дорожньо-транспортної пригоди, надав фототаблицю до огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до фототаблиці із зазначенням проведених ним замірів.

За змістом висновку комплексної судової фототехнічної експертизи та експертизи обставин і механізму ДТП від 10 червня 2025 року експертиза була проведена за відсутності вихідних даних, які отримані захисником при здійсненні замірів на місці ДТП. Захисник просить призначити повторну експертизу, надати експертам разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення зроблену ним фототаблицю та схему із зазначенням необхідних вихідних даних.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник заперечують проти призначення комплексної експертизи, оскільки дві експертизи вже проведені і вони підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні ПДР, призначення третьої експертизи призведе до затягування розгляду справи.

ОСОБА_1 та його захисник наполягають на проведенні повторної експертизи з урахуванням вихідних даних, які не були враховані раніше, просять призначити комплексну фототехнічну та автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: якою була швидкість автомобіля Шевроле Авео, якй має бути гальмівний та зупинний шлях автомобіля Шевроле Авео, як повинен був діяти водій автомобіля Шевроле Авто у даній дорожній обстановці, чи мав він можливість запобігти ДТП і чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля Шевроле Авео у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Однак у даній справі предметом розгляду є наявність або відсутність вини водія автомобіля Фольксваген Пассат ОСОБА_1 у порушенні вимог ПДР, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, наявність чи відсутність порушення ПДР в діях іншого учасника ДТП водія автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_2 ніяк не впливає на можливість водія автомобіля Фольксваген Пассат ОСОБА_1 запобігти ДТП своїми односторонніми діями, що підтверджено висновками проведених у справі експертиз.

Тому суд вважає недоцільним проведення повторної експертизи для вирішення питань, що стосуються іншого учасника ДТП - водія автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже водій ОСОБА_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя повинен був надати перевагу у русі автомобілю Шевроле Авео під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Згідно з пунктом 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

За змістом наведених положень ПДД, особа, яка керує транспортним засобом, зобов`язана забезпечувати безпеку дорожнього руху, вчасно реагувати за зміну дорожньої обстановки, не створюючи небезпеки для інших учасників руху.

У даному випадку ОСОБА_1 перед виїздом з другорядної дороги на перехрестя, повинен був пересвідчитися у відсутності автомобілів, які наближаються до цього перехрестя, рухаючись по головній дорозі. Будь-яких перешкод технічного характеру для виконання зазначених вимог ПДР ОСОБА_1 не мав.

Відповідно до висновків експертиз, проведених у справі, наявність чи відсутність порушень ПДР в діях іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 (відповідно до двох можливих варіантів розвитку дорожньо-транспортної ситуації) не впливала на можливість виконання ОСОБА_1 вимог пункту 16.11 ПДР.

Як визначено статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даної справи судом установлено, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, однак не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення вчинено 16 січня 2025 року, на теперішній час минув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, встановлений частиною 2 статті 38 КУпАП, а тому на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

За клопотанням захисника особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, у справі були призначені та проведені судова автотехнічна експертиза та комплексна судова фототехнічна та автотехнічна експертиза.

Експертизи проведені у відповідності до частини 2 статті 15 Закону України «Про судову експертизу» за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України,

Згідно з довідкою Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати на проведення експертизи № СЕ-19/104-25/12415-ІТ від 04 квітня 2025 року склали 6765 грн 15 коп. (а.с.59)

Витрати на проведення експертизи від 10 червня 2025 року № КСЕ-19/104-25/19607-ІТ склали 3565 грн 60 коп. (а.с.106)

Калькуляція вартості проведених експертиз виконана згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року № 710. Загальний розмір витрат на проведення експертиз складає 10 330 грн 75 коп.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку розподілу процесуальних витрат.

У даному випадку при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на проведення судової експертизи необхідно використати аналогію закону та застосувати положення статей 124, 126 КПК України, що регулюють подібні за змістом відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю не з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, що не є реабілітуючою обставиною, судова експертиза проведена за клопотанням сторони захисту, тому витрати на проведення такої експертизи підлягають стягненню на користь держави з особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що відповідає висновку Верховного Суду у подібній ситуації у кримінальному процесі (постанова від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17).

Керуючись статтями 38, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, код бюджетної класифікації: 24060300, документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 10 330 (десять тисяч триста тридцять) грн 75 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягалася до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя У.М. Болдирєва