ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/9444/24 Головуючий в 1 інст.Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/638/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Іванісова В.С., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Іванісова В.С. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , наразі фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 11 вересня 2024 року о 23.29 годині в м.Запоріжжя, по пр.Моторобудівників, біля буд.32, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рух, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» (результат позитивний 0,39 ‰), тест №2241. З результатом не згоден. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Велась безперервна відео фіксація. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Іванісов В.С. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол складений без участі свідків.

Вказує про безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зауважує, що в матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної відеокамери, а міститься лише диск, що є копією відеозапису, походження цього запису невідоме та сам запис не є безперервним.

Також, захисник зазначає, що до матеріалів справи не долучено працівниками поліції свідоцтва на технічний прилад, яким здійснювалась фіксація події.

Посилається на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки працівником поліції, в порушення вимог Інструкції з експлуатації Драгеру, перед проходженням ОСОБА_1 тесту, новий одноразовий мундштук, який був би розпакований та встановлений на прилад у присутності ОСОБА_1 , перед проходження самого тесту встановлено не було.

Окрім того, зауважує, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння використовувався спеціальний технічний прилад Драгер 6820 з порушеним терміном калібрування, який встановленим заводом-виробником.

Сторона захисту вважає, що, оскільки з моменту останнього калібрування Драгеру 6820 пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не можуть вважатись дійсними.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Іванісова В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №984681 від 12 вересня 2024 року, з якого убачається, що 11 вересня 2024 року о 23.29 годині в м.Запоріжжя, по пр.Моторобудівників, біля буд.32, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рух, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» (результат позитивний 0,39 ‰), тест №2241. З результатом не згоден. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Велась безперервна відео фіксація. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення щкірного покриву обличчя. Огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. В результатах огляду на стан сп`яніння зазначено проба позитивна, 0,39 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився. Від підпису водій відмовився;

- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 11 вересня 2024 року №2241;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 вересня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Коробка В., згідно з яким, останній доповідає, що 11 вересня 2024 року під час несення служби згідно із ЗУ « Про Національну поліцію» було зупинено Volkswagen Golf днз. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно зі ст.32 3У«Про Національну поліцію» було перевірено документи та встановлено особу згідно з наданим посвідченням водія НОМЕР_2 (ДІЯ). Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки, водій відповів згодою, результат позитивний 0.39 проміле, водій ОСОБА_1 з результатом не погодився та від проходження повного медичного огляду у лікаря нарколога відмовився. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД 984681 за ч.1 ст.130КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Посвідчення водія не вилучалось (ДІЯ). Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Подію зафіксовано на персональні мобільні реєстратори Motorola Solution VB-400 471694,471423.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Іванісов В.С. на адресу суду першої інстанції надіслав додаткові пояснення, згідно з якими, останній просив закрити провадження по справі.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що жодних ознак сп`яніння він не мав. З результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» він дійсно не погодився, проте на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі він відмовився, оскільки йому так порадили зробити.

Захисник-адвокат Іванісов В.С. при апеляційному розгляду справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння використовувався спеціальний технічний прилад Драгер 6820, який не пройшов періодичну повірку, у зв`язку з чим результати такого огляду не можуть вважатись дійсними. Свідки при проведенні огляду ОСОБА_1 були відсутні. Вимог щодо безперервності відеофіксації не було дотримано. Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника адвоката Іванісова В.С., та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Всі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі, були належним чином перевірені судом першої інстанції та їм надана обґрунтована оцінка.

Доказів на спростування висновків суду стороною захисту не надано.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Так, відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася за порушення Правил дорожнього руху України, а саме: водій ОСОБА_1 , з`їжджаючи з головної дороги, не увімкнув покажчик повороту, про що водія ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції при зупинці транспортного засобу.

Жодних зауважень з зазначеного приводу на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не висловлював.

На думку апеляційного суду, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31,35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Що стосується доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, про відсутність безперервного відеозапису події, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію»(ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Те, що в матеріалах справи міститься копія відеозапису з нагрудної камери поліцейського, та цей запис складається з фрагментів (на що звертає увагу сторона захисту), само по собі не вказує на недопустимість вказаного відеозапису як доказу.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Також, на думку суду апеляційної інстанції не свідчить про недопустимість вказаного відеозапису як доказу і те, що до матеріалів справи працівниками поліції не було долучено свідоцтва на технічний прилад, яким здійснювалась фіксація події, з огляду на те, що чинні норми КУпАП, положення Інструкції про оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України№1395 від 07 листопада 2015 року та положення Інструкції про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, не передбачають обов`язковості долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП таких документів, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не вбачається.

Відповідаючи на доводи сторони захисту про те, що протокол складений без участі свідків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку не були залучені свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як стверджує сторона захисту, при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння використовувався спеціальний технічний прилад Драгер 6820, який не пройшов періодичну повірку, та працівником поліції перед проходженням огляду не було встановлено у Драгер новий одноразовий мундштук, який був би розпакований та встановлений на прилад у присутності ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції не є слушними.

З відеозапису події убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленням у останнього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), про що останнього було повідомлено в ході спілкування з працівниками поліції та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат огляду - 0,39 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився. Далі, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відповів категоричною відмовою.

Факт не згоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, не заперечувався самим ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАПпередбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДРУкраїни водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,39 % проміле). Проте, з результатами проведення такого огляду він не погодився та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних підстав вважати, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння використовувався спеціальний технічний прилад Драгер 6820, який не пройшов періодичну повірку, як про це стверджує сторона захисту, у суду апеляційної інстанції немає.

При цьому, як зазначалось вище, з результатами такого огляду ОСОБА_1 не погодився та від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога він відмовився.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту в т.ч. сам ОСОБА_1 не заявляли.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Іванісова В.С. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/9444/24