Номер провадження 33/816/68/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/18728/23 за апеляційною скаргою захисника БРАЙКО Ю. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Брайко Ю. В.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник БРАЙКО Ю. В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, оскільки дії її підзахисного безпідставно були розцінені поліцейськими як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 неодноразово продував Драгер, який не спрацював, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не відмовлявся, направлення йому не вручалося, акт огляду містить недостовірну інформацію, яка не підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, постанова за порушення ОСОБА_2 ПДР, які стали підставою для зупинення т/з не складалася, поліцейські погрожували ОСОБА_2 , незаконно затримали останнього та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що суддя залишив без розгляду подане нею клопотання про зупинення провадження у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 військової служби, тому просить задовольнити його та зупинити провадження у справі з цих підстав.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 30.11.2023 о 22:32 в м. Суми вул. Роменська в району буд. 63 ОСОБА_2 керував т/з ЗАЗ 110857, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатору Драгер і в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Брайко Ю. В., яка підтримала свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 618675 від 30.11.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у встановленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується відеозаписами з технічних засобів поліцейських, з яких убачається, що ними за порушення ПДР був зупинений т/з під керуванням ОСОБА_2 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, після чого ОСОБА_2 , погодившись на огляд, почав імітувати продуття газоаналізатора Драгер, що було розцінене поліцейськими як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, прослідувати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 відмовився.

Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності і достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі поліцейського та у постанові судді суду першої інстанції присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Відеозапис подій є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення можливості проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, тому поведінка останнього щодо не проходження огляду на стан сп`яніння цілком логічно призвела до складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із самого відеозапису є очевидним, що він здійснений поліцейськими, які оформлювали адміністративні матеріали, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_2 мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_2 із ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, що повністю відповідає імперативним приписам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), тому доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими і на увагу апеляційного суду не заслуговують, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписом події. При цьому апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, а вказаний вище протокол містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання ПДР ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно необхідно зауважити, що відповідно ЗУ «Про дорожній рух» Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України; інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація т/з окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил; учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.1, 1.3), а на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність т/з; в) дати можливість оглянути т/з відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану т/з, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю (п. 2.4 ПДР), тому вимога поліцейських до водія про зупинку т/з і проходження огляду на стан сп`яніння відповідає легітимній меті та завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП). Тобто, правомірність дій поліцейських щодо зупинки т/з не знаходиться у причинному зв`язку з безальтернативним обов`язком водія т/з пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 неодноразово продував наданий йому поліцейськими прилад Драгер, але останній так і не спрацював, що ставить під сумнів його справність і дотримання поліцейськими встановленої законом процедури огляду водіїв на стан сп`яніння, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки алкотестер Drager Alcotest 7510 працює на основі електрохімічного сенсора, який аналізує пари алкоголю у повітрі, що видихається людиною (сенсор перетворює пари спирту в електричний сигнал, який потім опрацьовується процесором і відображається на екрані приладу у виді проміле), внаслідок чого вказаний прилад повинен показати або відсутність парів алкоголю у повітрі, що видихається людиною, або присутність таких парів у одиниці виміру проміле. Відсутність будь-якого результату вказує на факт неякісного продуття водієм наданого йому приладу Drager Alcotest, тобто відсутність подачі до приладу певного об`єму повітря для опрацювання процесором отриманої інформації і відображення її на екрані приладу.

Як убачається з відеозапису, ОСОБА_2 , незважаючи на роз`яснення поліцейських щодо принципу роботи приладу Drager Alcotest, лише імітував його продуття, а на неодноразову пропозицію пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я повідомив «навіщо, я ж дую», що цілком обґрунтовано було розцінене поліцейськими як відмова водія від проходження огляду.

Крім того, необхідно зауважити, що застосований при проведенні огляду ОСОБА_2 газоаналізатор Drager Alcotest 7510 OIML, № ARLM-0299 пройшов останнє калібрування 08.08.2023 та чинний до 08.08.2024, згідно свідоцтва про повірку № П 51QM 1083 083 23 від 08.08.2023, відповідає вимогам ДСТУ OIML R 126 2014. Тобто, враховуючи дату останнього калібрування технічного приладу, яким було проведено огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння 08.08.2023 та дату проведення такого огляду 30.11.2023, підстави ставити під сумнів справність даного технічного пристрою відсутні.

Не було установлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про упередженість поліцейських, застосування до ОСОБА_2 незаконних методів, примусу чи інших незаконних дій, пов`язаних із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інші дії поліцейських, у тому числі і щодо доставки ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовій оцінці у межах цієї справи не підлягають, оскільки не мають відношення до дотримання водіями або особами, які керують т/з, порядку дорожнього руху на території України (п. 2.5 ПДР обов`язок пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння).

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника про ненадання поліцейськими безпосередньо ОСОБА_2 направлення на огляд, оскільки таке направлення надається поліцейським: 1) працівнику закладу охорони здоров`я, який безпосередньо проводить медичний огляд водія чи особи, яка керує т/з; 2) коли водій чи особа, яка керує т/з, бажає пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. Тобто, коли водій чи особа, яка керує т/з, відмовляється від проходження огляду на стан сп`янінням, то направлення не видається.

Клопотання сторони захисту про необхідність зупинки провадження у справі через перебування ОСОБА_2 на військовій службі апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки нормами КУпАП напряму не врегульований порядок зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у тому числі і у зв`язку з мобілізацією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що така норма існує у інших процесуальних кодексах України, зокрема у ст. 335 КПК, згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

У даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості застосувати аналогію закону (чи аналогію права), оскільки законодавець допускає застосування аналогії у випадку, коли він прямо вказує на це в законі, а в кримінальному процесуальному законі та у КУпАП такої вказівки немає. При цьому згідно ч. 2 ст. 7 і ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Необхідно ураховувати і положення ст. 38 КУпАП, яка регламентує строки накладення адміністративного стягнення, зокрема якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3-6 цієї статті (ч. 2 ст. 38 КУпАП), а адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, може бути накладене протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).

Таким чином, зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не буде відповідати легітимній меті та завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими, як зазначалось вище, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити захиснику БРАЙКО Ю. В. у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2024 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника БРАЙКО Ю. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов