ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1921/25 Справа № 201/6585/25 Суддя у 1-й інстанції - Ополинська І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Грищенка Валерія Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Соборного районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 11 травня 2025 року о 14 годині 26 хвилин за адресою м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги біля електричної опори №170 водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом БМВ з номерним знаком НОМЕР_1 виконуючи перестроювання вліво, перед початком зміни напрямку ліворуч не переконався, що це буде безпечним, чим вимусив слідувавшого по смузі ліворуч водія автомобіля АУДІ з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_2 вживати заходи щодо зменшення швидкості руху, чим створив для неї аварійну обстановку, чим порушив п.10.1 ПДР інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Грищенко В.В., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду в частині призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що виключно дії водія ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів та завданими збитками, та зазначити такі непередбачені наслідки у ч. 5 ст. 122 КУпАП суд першої інстанції у відношенні ОСОБА_1 не мав як оціночних так і процесуальних підстав.

Зазначає, що враховуючи наявність щирого каяття ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, а також відсутність будь-яких правопорушень у минулому, до останнього можливо застосувати стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 та його захисник Грищенко В.О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, та не оспорюється стороною захисту.

Як вбачається із апеляційної скарги, сторона захисту не погоджується з постановою судді в частині накладення адміністративного стягнення, вважає його занадто суворим.

Так, застосовуючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців, суд першої інстанції виходив з того, що саме таке стягнення буде здатним запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником ОСОБА_1 , так і іншими особами, а також відповідатиме наслідкам вчинених дій.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Сукупність встановлених обставин свідчить про грубе порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та створення підвищеної загрози для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, що, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, є підставою для накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Санкція ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог вищезазначених статтей КУпАП та наклав стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Встановлені обставини справи, не дають підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки це не відповідатиме меті адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, про що зазначено в ст. 23 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що виключно дії водія ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів та завданими збитками, та зазначити такі непередбачені наслідки у ч. 5 ст. 122 КУпАП суд першої інстанції у відношенні ОСОБА_1 не мав як оціночних так і процесуальних підстав є слушними, однак вони не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду та зміни адміністративного стягнення на більш м`який враховуючи встановлені вище обставини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни постанови суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Грищенка Валерія Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задвоолення.

Постанову І Соборного районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун