Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Андрейчука О. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/202/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Андрейчука О. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 341697 від 22.10.2023 та постанови судді від 09.01.2024 вбачається, що 22.10.2023 о 18 год 55 хв в с. Бараниці по вул. Гагаріна, біля будинку № 91, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HONDA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Андрейчук О. М. просить постанову судді від 09.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи. Судом всупереч вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , без належного сповіщення про час і місце судового розгляду. Окрім того, в протоколі не зазначено відомостей про свідків, а винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 591407 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскаржена до суду в порядку КАСУ. Також, після ознайомлення з наявним у справі відеозаписом виявилось, що особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення є рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_3 , тому

-2-

відповідно підпис, виконаний у протоколі належить не ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, захисник стверджує, що в протоколі невірно встановлено особу правопорушника, що призвело до притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи. В матеріалах справи відсутні відомості про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 09.01.2024 оскільки ОСОБА_1 присутнім під час розгляду справи не був і копію постанови не отримав, а зі змістом оскаржуваного судового рішення захисник ознайомився лише 18.01.2024.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Андрейчука О. М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи, а даних про належне виконання судом вимог ст. 285 КУпАП в матеріалах справи немає. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили захиснику своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання захисника-адвоката Андрейчука О. М. про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що склад проступку повинен містити у собі ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, її спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника та його психічне ставлення до вчиненого. Наявність цих елементів строго обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного проступку. Якщо хоча б один із них відсутній або не відповідає тим властивостям, які передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, то зазначене діяння не є адміністративним проступком.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У свою чергу, згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зміст даної статті визначає предмет доказування органів адміністративної юрисдикції, які на етапі слухання справи мають проаналізувати зібрані матеріали і обставини справи, щоб винести мотивоване і законне рішення, органу

-3-

адміністративної юрисдикції необхідно встановити, чи був вчинений адміністративний проступок. Це означає, що необхідно з`ясувати, чи мають місце в діянні особи, яка притягується до відповідальності, всі ознаки, що характеризують склад адміністративного проступку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23. 12. 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд належним чином не з`ясував обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, і така підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП нової постанови.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 341697 від 22.10.2023 вбачається, що 22.10.2023 о 18 год 55 хв в с. Бараниці по вул. Гагаріна, біля будинку № 91, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HONDA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 341697 від 22.10.2023, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 591407 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, рапорт поліцейського. Також суд послався на відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Однак, з таким висновком неможливо погодитись з огляду на обставини, які встановлені під час апеляційного розгляду.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Андрейчук О. М. послідовно наголошував про те, що особа, яка була зупинена працівниками поліції та відмовилася від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що фігурує на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, не являється ОСОБА_1 , оскільки останній на день складення протоколу про адміністративне правопорушення на території України не перебував. На підтвердження таких тверджень, захисником було надано ряд документів, з яких вбачається наступне.

З повідомлення начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_4 за № 91-61550/18/23 від 13.12.2023 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виїхав за межі України 24.02.2022 (а. с. 32). Відомості про те, що такий перебував в Україні 22.10.2023 в матеріалах справи відсутні.

-4-

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської від 15.03.2024 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 591407 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та якою встановлено, що особа на відеозаписі візуально не схожа на ОСОБА_1 і при розгляді адміністративних матеріалів поліцейськими не встановлено особу правопорушника. Це рішення набрало законної сили та не оскаржувалося органом національної поліції.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він фізично не міг вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, що мало місце 22.10.2023, оскільки з 24.02.2022 на території України не перебував. Про факт його притягнення до адміністративної відповідальності дізнався з цифрового порталу «Дія».

Аналогічні обставини ствердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 22.10.2023 саме він керував мотоциклом «HONDA», був зупинений працівниками поліції в с. Баранинці та в подальшому відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку. Також, свідок підтвердив, що на відеозаписі зображений він, а не його брат ОСОБА_1 . Під час апеляційного розгляду, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, Закарпатським апеляційним судом також був допитаний працівник поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_5 , який підтвердив, що 22.10.2023 о 18 год 55 хв в с. Бараниці по вул. Гагаріна, біля будинку № 91, за порушення правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб марки «HONDA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час розмови у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. Крім того, водій транспортного засобу не мав при собі документів і під час складення протоколу назвався ОСОБА_1 . Також свідок підтвердив, що згідно відеозапису, особа, яка 22.10.2023 керувала мотоциклом в с. Баранинці та в подальшому була зупинена працівниками поліції є саме ОСОБА_3 , який перебуває в залі судових засідань Закарпатського апеляційного суду, а не ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, пояснення захисника Андрейчука О. М., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

-5-

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Закріплюючи те, що зазначені особи оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, ця норма водночас указує, що це переконання має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Ці вимоги норм процесуального закону судом першої інстанції не виконані в повному обсязі, що перешкодило винесенню законної, обґрунтованої й мотивованої постанови.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, у наявних матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази того, що працівниками поліції було встановлено саме особу ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в указаний протоколі серії ААД № 341697 від 22.10.2023 день та час, і така позиція сторони захисту під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження, зокрема і на підставі пояснень свідків.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, натомість спростовуються як наданими стороною захисту доказами про перебування ОСОБА_6 з 24.02.2022 за межами України так і показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Отже, в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22. 12. 2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, є не доведеною.

-6-

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, порушивши вимоги ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та, чи винний ОСОБА_1 у його вчиненні, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які тягнуть за собою скасування постанови судді із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Андрейчука О. М. задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2024.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Андрейчука О. М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2024, щодо ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя