Справа №295/8360/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з САП ВВзГ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.163 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення в період з 01.11.2024 по 04.11.2024 за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності,55-а ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директиора ТОВ "Вояж" на акцизному складі здійнювала роздрібну торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензуї, чим порушено п.2,5 ст. 29, п.8 ст.43 Закону № 3817, а також з 01.11.2024 по 03.04.2025 знаходились залишки пального, чим порушгено п.1,2 ст. 28 Закону № 3817, термін дії ліцензії закінчився 01.11.2024.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`яивлася, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, за погодженням із захисником, проводить судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатков надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано акт (довідка) фактичної перевірки від 25.03.2025 ГУ ДПС у Житомирській області. Згідно з положеннями Податкового Кодексу України акт перевірки фіксує тільки обставини, встановлені під час перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, який встановлює вину. З огляду на наведене, акт не може слугувати єдиним доказом на підтвердження винуватості.

Таку правову позицію виснував Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у справі № П/811/2893/14 від 08.09.2020.

Як вбачається з долучених до справи документів суду надано лише акт (довідка) фактичної перевірки від 25.03.2025 ГУ ДПС у Житомирській області. Інших доказів суду не надано.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначила, що 02.07.2024 ТОВ "Вояж 1" направило до ГУ ДПС лист щодо отримання нових ліцензій у зв`язку із закінченням терміну дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС. Однак, зазначені обставини з невідомих причин не були перевірені.

Суду надано зазначений лист, з платіжною інструкцією № 25 від 13.06.2024 про оплату чергового платежу за ліцензію, що у свою чергу підтверджує, що ТОВ було виконано всі вимоги п.6 Перехідних положень ЗУ № 3817-ІХ, тобто товариство добровісно виконало всі законодавчі вимоги для продовження господарської діяльності.

Відповідно абзацу 3 ч.38 ст.18 ЗУ № 481/95ВР, вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайеного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажоржних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії.

Згідно ч.1 Перехідних положень Закону № 3817-ІХ законодавчі та інші нормативно-правові акти, що стосуюються виробництва та обігу спирту етилового... та пального, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Норма про продовження ліцензії не суперечить новому закону, тому підлягає застосуванню.

Під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 , оскільки контролюючий орган не направляв жодних повідомлень про зміну статусу ліцензій; ліцензії були автоматично продовжені на період воєнного стану відповідно до Закону. При цьому, товариство добросовісно виконало всі закондавчі вимоги подавши відповідні документи для отримання нових ліцензій, з оплатою чергового платежу за використання ліценії.

Звертає увагу та обставина, що Державна податкова служба створила спеціальний сервіс для автоматичного повідомлення платників податків через "Електронний кабінет" про терміні платежів за ліцензії та зміни їх статусу, однак з невідомих причин ТОВ "Вояж 1" такі повідомлення не отримувало. За таких обставин, директор ТОВ мала об`єктивні підстави вважати ліцензії чинними.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_2 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко