Справа № 199/3839/25
ПОСТАНОВА

іменем України

15.07.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.09.2022, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

09.03.2025 о 09:40 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А, керував транспортним засобом «ВАЗ 2115», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття газоаналізатору «Драгер 6810» на місці зупинки або медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 15.07.2025 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі SMS-повідомленням, яке доставлено адресату о 18:14 годині 25.06.2025.

При цьому, у судовому засіданні, яке відбулося 19.05.2025, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він не сидів за кермом транспортного засобу, зазначив, що самовільно залишив військову частину та боявся, що працівники поліції викличуть ВСП, тому підписав документи без зауважень.

Захисник Амельчишин О.В. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і не перебував у стані алкогольного сп`яніння.ОСОБА_1 лише погодився визнати під відеозапис, що він начебто керував автомобілем, для того щоб працівники поліції не викликали співробітників Військової служби правопорядку, так як він, будучи військовослужбовцем, перебував поза межами військової частини, одягнений у цивільний одяг. Крім того, він з 21.02.2024 позбавлений права керування транспортними засобами на 5 років згідно постанови судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 21.02.2024 у справі № 212/1150/24, а тому не міг керувати будь-якими транспортними засобами і на момент складання 09.03.2025 адміністративного протоколу вже у цій справі він вважав, що гірше йому вже не буде від складання ще одного протоколу.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266590 від 09.03.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змісту якого слідує, що 09.03.2025 о 09:40 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А, керував транспортним засобом «ВАЗ 2115», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття газоаналізатору «Драгер 6810» на місці зупинки або медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук; почервоніння очей. Результати огляду на стан сп`яніння: відмовився;

- змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2025, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що працівник поліції оголошує дату та час здійснення запису: 09:40 година 09.03.2025. ОСОБА_1 представився. На питання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що він дійсно керував транспортним засобом «ВАЗ 2115», н.з. НОМЕР_3 , зазначивши, що їхав з кінця міста Добропілля. Водію ОСОБА_1 було повідомлено, що на момент зупинки у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На питання працівника поліції: «Якісь алкогольні напої вживали?» ОСОБА_1 відповів: «Вчора випив пляшку пива». На місці зупинки ОСОБА_1 запропонували продути газоаналазітор «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів: «Я свою вину визнаю, випив пляшку пива». Після чого ОСОБА_1 зазначив, що не буде продувати. Далі працівник поліції запропонував водію проїхали в медичний заклад для визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів: «Зараз їхати не буду, дуже поспішаю». Далі ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції сторони захисту про наявність підстав для закриття справи, вважаю таку думку необґрунтованою, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння. Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З матеріалу відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом «ВАЗ 2115», н.з. НОМЕР_3 , проте ствердно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер», так і в медичному закладі, не наводячи будь-яких обґрунтованих підстав не проходити такий огляд, що не узгоджується з приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В даному випадку вимога поліцейського щодо виконання водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху була обґрунтованою і законною, а тому водій ОСОБА_1 безпідставно та необґрунтовано її не виконав.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і не перебував у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки факт руху автомобіля доведений сукупністю доказів, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ОСОБА_1 не вніс до протоколу жодних зауважень з цього приводу, лише відмовившись його підписати.

Зміст акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2025 свідчать про те, що працівник поліції намагався здійснити огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння саме як водія транспортного засобу і ОСОБА_1 не навів заперечень проти цього.

Крім того, матеріал відеозапису працівника поліції об`єктивно фіксує відповідь ОСОБА_1 на питання працівника поліції про те, що він дійсно керував транспортним засобом «ВАЗ 2115», н.з. НОМЕР_3 та їхав з кінця міста Добропілля.

Надаючи оцінку запереченням захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, вважаю такі заперечення необґрунтованими, оскільки такі сумніви, якщо би вони були у ОСОБА_1 , могли бути спростовані лише фактом проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» або в медичному закладі. Також матеріалом відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 сам пояснив про те, що напередодні вжив пляшку пива. За таких обставин поліцейський правомірно вимагав від ОСОБА_1 діяти згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху і об`єктивних причин не виконувати таку вимогу поліцейського у ОСОБА_1 не було.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення саме під час виконання службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається. Такий висновок судді підтверджується і поясненнями ОСОБА_1 про те, що в цей момент він самовільно залишив місце розташування військової частини.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко