Справа № 463/2193/25 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/981/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника Письменної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Письменної Н.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 червня 2025 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України закрито.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, виявлене під час проведення перевірки 10.01.2025 року о 15 год. 00 хв. у ТзОВ "МІ СЕРВІС," місцезнаходження юридичної особи: 03113, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 49, кімната 27. Місце здійснення господарської діяльності та вчинення адміністративного правопорушення: Львівська обл., м. Львів, вул. Костя Левицького, 55а, порушення законодавства про працю, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення вимог ч.1 ст. 21 КЗпП України та ч.1 ст. 24 КЗП України. В ході проведення позапланового заходу із здійснення державного контролю у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ТзОВ "МІ СЕРВІС" встановлено невідповідність кількості оформлених працівником (за даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України станом на 10.01.2025 року 10.32 год. 2 працівники, в т.ч. керівник) фактичному обсягу господарської діяльності частині надання клінінгових послуг (послуг з прибирання) на територій міста Києва та міста Львова, зокрема прибирання квартир, офісів, будинків тощо. За результатом проведення позапланового заходу державного контролю встановлено, що у ТзОВ "МІ СЕРВІС" має місце порушення вимог ч. 1 ст. 21. ч. ст. 24 КЗпП України, що полягає у фактичному допуску працівників, зокрема ОСОБА_2 , Ніни, Анастасії до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску н загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, захисник Письменна Н.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 05.06.2025 року, змінити мотивувальну частину постанови, виключити з мотивувальної частини рішення встановлення вини ОСОБА_1 .

Зазначає, що про наявність постанови дізнались з підсистеми «Електронного суду» 13.06.2025, при цьому в ЄДРСР постанова відсутня.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що організація роботи ТОВ «МІ СЕРВІС» побудовано наступним чином. Між ТОВ «МІ СЕРВІС» як Виконавцем з однієї сторони та Клінером (Клінерами) з іншої сторони укладаються договори про надання інформаційно-організаційних послуг, згідно умов яких Виконавець зобов`язується надати послуги Клінеру шляхом передачі Клінеру відомостей і даних, необхідних для організації і здійснення прибирання приміщень, а ОСОБА_3 зобов`язується прийняти і оплатити зазначену послугу.

Не будучи стороною відносин між Замовником і Виконавцем (клінером), Сервіс з прибирання «МІ СЕРВІС», з метою забезпечення якісного і своєчасного надання послуг Виконавцем (клінером), особисто або через уповноваженого представника, може здійснювати контроль і нагляд за ходом і якістю прибирання (виконанням Замовлення), не втручаючись у діяльність Виконавця (клінера)».

Що стосується ОСОБА_4 , яка зазначена в акті від 10.01.2025 року та протоколі про адміністративне правопорушення. 2 грудня 2024 року між ТОВ «ОХАЙНО» (Виконавець) та ТОВ «МІ СЕРВІС» (Замовник) було укладено договір № 02/12/2024-2 про надання послуга аутсорсингу з підбору ОСОБА_3 з прибирання. ОСОБА_5 являється працівником Виконавця, тобто ТОВ «ОХАЙНО», яким надавались відповідні послуги за договором, що підтверджується відповідним Наказом про прийняття на роботу та повідомленням про прийняття на роботу, копії яких наявні в матеріалах справи.

Що стосується ОСОБА_6 , яка зазначена в акті від 10.01.2025 та протоколі про адміністративне правопорушення. Між ТОВ «МІ СЕРВІС» як Виконавцем з однієї сторони та ОСОБА_7 , з іншої сторони укладено договір про надання інформаційно-організаційних послуг від 24.12.2024 року, згідно умов якого Виконавець зобов`язується надати послуги Клінеру шляхом передачі Кліперу відомостей і даних, необхідних для організації і здійснення прибирання приміщень, а Клінер зобов`язується прийняти і оплатити зазначену послугу (копія відповідного договору наявна в матеріалах справи).

Що стосується ОСОБА_8 , яка зазначена в акті від 10.01.2025 року та протоколі про адміністративне правопорушення. Свого часу із Клінером з таким іменем укладався аналогічний договір про надання інформаційно-організаційних послуг, по аналогії із ОСОБА_9 , але станом на сьогоднішній день такий договір закінчив строк своєї дії.

Зі змісту цивільно-правових договорів про надання послуг, що укладаються ТОВ «МІ СЕРВІС» з фізичними особами (Кліперами), вбачається, що предметами останніх є надання саме послуг.

Водночас, зі змісту цивільно-правових угод вбачається, що кінцевим результатом наданих ТОВ «МІ СЕРВІС» послуг є саме надання послуг Клінеру шляхом передачі Клінеру відомостей і даних, необхідних для організації і здійснення прибирання приміщень, що вказує на відсутність трудових відносини між ТОВ «МІ СЕРВІС» та вищевказаними особами. Клінери не підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «МІ СЕРВІС», та самі організовують свою діяльність та виконують її на власний ризик, а тому посилання на наявності між ТОВ «МІ СЕРВІС» та Клінерами трудових відносин є безпідставними.

Зазначає, що в період з 09.01.2025 року по 10.01.2025 року інспекційне проведення із виїздом за місцем здійснення господарської діяльності не проводилось. Керівник дізналась про начебто проведення перевірки отримавши 21.01.2025 копії документів. ТОВ «МІ СЕРВІС» та керівника не було повідомлено в установленому законом порядку про підстави проведення перевірки.

Крім того, протокол не містить відповідного запису про його складання без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Він містить посилання, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від підписання протоколу, хоча це не відповідає дійсності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відмовлялась від підписання протоколу, а була відсутня при його розгляді у зв`язку із неповідомленням про час та місце його розгляду.

Захисник Письменна Н.В., яка брала участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити. Просила виключити з рішення суду покликання на визнання вини ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника Письменну Н.В., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, що полягає у фактичному допуску до роботи працівників без укладення трудового договору за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/711/023621/П/ПТ від 28.01.2025, Актом №ЗХ/ЛВ/711/023621, відеозаписом телефонної розмови з посадовою особою ЗМУ Державної служби з питань праці, працівниця представилась ОСОБА_10 , повідомила, що працює у ТзОВ «МІ СЕРВІС» та займається працевлаштуванням працівників з прибирання квартир та будинків, роздруківкою з сайту mee.services, на якому розміщені фотопортрети осіб з іменами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у розділі «Наші клінери».

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням того, що на час постановлення судом першої інстанції рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, суддя дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП та підставно встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що у суду не було підстав для визнання вини ОСОБА_1 із врахуванням закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, статтею 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення за вчинення такого.

Таким чином закриття справи у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення передбачає встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення, яке їй інкримінується.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції належним чином обґрунтованою та мотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Письменній Н.В. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 червня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Письменної Н.В. в інтересах останньої без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк