Справа № 204/6359/25
Провадження № 3/204/1682/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., за участю: секретаря судового засідання Аршулік А.С., прокурора Дубовик О.І., захисника Калашникова Є.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганська, працюючої інспектором ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000013 від 17.06.2025, наказом начальника ГУНП в Луганській області від 19.07.2022 № 280 о/с, сержанта поліції Огієнко О.О. призначено на посаду інспектора ситуаційного відділу.

Згідно заявки №11/111/32-2023 від 03.01.2023 працівнику ситуаційного відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 надано доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІПНП) для використання у службових цілях відповідно до його посадової інструкції та під підпис повідомлено останнього, що користувач ІПНП зобов`язаний дотримуватись

вимог Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи ІПНП, Закону України «Про захист персональних даних», а також присвоєно ім`я користувача системи ІПНП «LGUOAZOROOO».

Згідно вимог розділу ІХ «Користувач системи ІПНП» Методичних рекомендацій щодо порядку надання Права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «IIIHII» від 24.01.2020 №1026/01/27-2020 п. 1 «Користувач системи ІПНП несе персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації в системі ПНП»; пп. 2 п. 5 «Користувачу системи ІПНП заборонено фотографувати, копіювати та розповсюджувати інформацію з системи ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію»,

поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності користується базами (банками) даних МВС України та інших органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про Національну поліцію», поліція має право на оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

30.05.2024 о 15.47 год. старший лейтенант поліції Огієнко О.С. здійснив вхід до відповідної системи ІПНП під власним ім`ям «LGUOAZOROOO», скориставшись особистим паролем, зробив запит в інформаційній підсистемі «Пошук-Особа» ІКС ІПНП, за результатами запиту зазначеному вище користувачу була надана інформація відносно 12 осіб, з них останнім було переглянуто інформацію стосовно: ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_2 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_4 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_5 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_6 ; ОСОБА_2 19.09.1982 id= НОМЕР_7 ; ОСОБА_2 12.09.1982 id= НОМЕР_8 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_9 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_10 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_11 .

У подальшому за допомогою особистого мобільного телефону ОСОБА_1 зробив фотознімок відомостей, що містились в системі ІПНП, на вище зазначену особу.

05.04.2025 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України звернувся ОСОБА_3 з повідомленням щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейських ГУНП в Луганській області.

У зверненні ОСОБА_3 повідомив, що у 2024 році працівник ГУНП в Луганській області Огієнко О.О. (інспектор ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області) здійснив несанкціонований збір інформації про нього в ІКС ІПНП, яку незаконно передав своїй матері - ОСОБА_4 , яка у подальшому переслала йому у месенджері «WhatsApp» скріншот із ІКС ІНПН та шантажує його. ОСОБА_3 просить провести перевірку, викладеної інформації та притягнути до відповідальності працівників поліції, які причетні до розповсюдження його особистих даних. До свого пояснення ОСОБА_3 долучив відповідний фотознімок відомостей з його персональними даними на якому зазначено ім`я особи виконавця Огієнка О.О., та який надійшов на його телефон з незнайомого йому номеру у месенджері «WhatsApp».

Як пояснив ОСОБА_1 він дійсно у 2024 році перевіряв ОСОБА_3 по облікам ІКС ІПНП та зробив фотознімок екрану службового комп`ютера з інформацією про ОСОБА_3 , який деякий час зберігався в його телефоні. У зв`язку з тривалим проміжком часу ОСОБА_1 не пам`ятає причини вищевказаної перевірки стосовно останнього, також ОСОБА_1 не відомо, звідки ОСОБА_3 отримав зазначену фотографію з його даними та логіном від ІКС ІПНП.

Під час перевірки, листом УОАЗОР ГУНП в Луганській області

24.04.2024 №033/111/32-2025 повідомлено, що будь-яких запитів з правоохоронних органів з метою перевірки громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рамках повноважень Національної поліції України до УОАЗОР ГУНП в Луганській області не надходило та відповідно їх розгляд інспектору ситуаційного відділу старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 не доручався. Вказаному працівнику керівництвом УОАЗОР ГУНП в Луганській області не надавалися вказівки на перевірку за обліками ІКС ІПНП ОСОБА_3 .

Таким чином, інспектор з інформаційної підтримки ситуаційного відділу Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення не визнав, просив провадження у справі відносно нього закрити та пояснив суду, що посаду інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР обіймає з липня 2022 року. У кожного працівника є доступ до тієї системи, окрім кадрового підрозділу. Для входу в систему потрібен логін і пароль. У системі є можливість перевірки хто до неї входив і коли, тобто відображається час та дата входу, прізвище особи, яка здійснила вхід. У системі наявна різна інформація: штрафи ПДР, база розшуку, звернення осіб та інше. Доступ у систему можна отримати лише на комп`ютері, які знаходиться на робочому місці, тобто з пристрою, який підключено до системи.

Чи заходив він до системи з метою отримання інформації про ОСОБА_3 , на теперішній час достеменно не пам`ятає, як наслідок не пам`ятає чи робив фотознімок екрану з відповідною інформацією результатів перевірки.

ОСОБА_3 знав лише зі слів, як співробітника Станично-Луганської РДА. Особисто зі ОСОБА_3 не знайомий.

Приблизно у лютому 2023 або 2024 року, точно пам`ятає, що була зима, він зайшов на сайт «Дрогобич-інфо», побачив знайоме прізвище з ініціалами « ОСОБА_3 », у тій публікації містилася негативна інформація відносно нього. В обов`язки ОСОБА_1 входить перевірка та збір інформації, розміщеної в соціальних мережах з метою її використання у службовій діяльності. Але чи перевіряв ОСОБА_3 у відповідній системі, не пам`ятає. Стверджує, що ніякої інформації відносно ОСОБА_3 він третім особам не передавав. Вважає, що побідне фото, надане ОСОБА_3 , може бути штучно створено за допомогою комп`ютерної техніки.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 працює в Святошинському відділі центру надання адміністративних послуг м. Київ. У 2023 2024 р.р. була начальником Станично-Луганського центру надання адміністративних послуг. Зі слів матері, вона особистих стосунків зі ОСОБА_3 не підтримувала, але могла спілкуватися з ним по робочим питанням.

У своїх письмових поясненнях, надісланих суду, ОСОБА_1 зазначив про наступне.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що він, перебуваючи на посаді інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області начебто «незаконно використав у своїх інтересах інформацію, яка стала відома у зв`язку з використанням службових повноважень...». При цьому не вказується яким чином та у який спосіб він начебто використовував інформацію, у чому був його інтерес, та не наводиться мотивів цього. Крім того, це суперечить висновкам відображеним у самому тексті Протоколу, адже надалі за текстом зазначається вже про «розголошення в особистих інтересах», а не про використання інформації. Але й у цьому випадку не наводиться, яка саме інформація була розголошена або незаконно використана в інший спосіб, та не конкретизовано у який саме спосіб була розголошена або використана інформація. Також протокол не містить жодних відомостей, яка саме інформація (зміст) була «розголошена» чи «використана».

При складанні протоколів уповноважені органи мають чітко відображати в них, яка

саме інформація була розголошена або незаконно використана в інший спосіб,

конкретизуючи, у який саме спосіб була розголошена або використана інформація.

Відповідно до судової практики у подібних спорах, в правопорушеннях з

формальним складом, а саме у ст. 172-8 КУпАП, законодавцем не можуть бути передбачені всі способи та варіанти використання інформації, а тому і було ним зазначено про використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень, однак це не

звільняє уповноважені органи при складанні протоколів про адміністративні правопорушення конкретизувати в який саме спосіб було використано отриману інформацію. Використання інформації має місце у випадку, коли особа, яка отримала

її у зв`язку з виконанням службових повноважень, користується відповідними відомостями та /або даними, отримує з них певну користь, застосовує їх у своїй діяльності. На відміну від розголошення, використання інформації передбачає, що її

корисні властивості використовує сама особа, яка отримала відповідну інформацію у

зв`язку з виконанням службових повноважень; вона не передається сторонній особі. Як і

розголошення, використання інформації може мати місце лише у випадку активної

поведінки.

Зазначений у протоколі мотив «у своїх інтересах» нічим не підтверджено, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено та матеріалами справи не встановлено будь-який його, ОСОБА_1 , майновий чи немайновий інтерес в даній ситуації, якщо мова іде про «використання інформації», а якщо мова про «розповсюдження», то яким чином, як та коли він її розповсюдив.

ОСОБА_1 підкреслює, що як на етапі його опитування, ще до складення протоколу він заявляв, що не розповсюджував інформації, так і заявляє про це зараз.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього не містить

відомостей про форму вини, яка, виходячи із визначення зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою.

Також зазначив, що протокол складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що є порушенням ч.2 ст. 254 КУАП. Фотознімок нібито результатів перевірки ОСОБА_3 йому не знайомий.

Вперше його побачив коли ознайомлювався з матеріалами справи, коли відносно нього складали протокол. Хто його зробив, ОСОБА_1 невідомо. Він не пам`ятає чи здійснював перевірку ОСОБА_3 у травні 2024 у системі НПНІ. Крім того, у цей день він знаходився у м. Дніпро, і якщо б здійснював перевірку, то у графі «Орган» були б данні «ГУНП в Луганській області», а не «відділ поліцейської діяльності». Те що він проходив службу того дня у м. Дніпро, підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_5 фото обрізане саме для того, щоб скрити реальну дату фотознімку, який, на його думку, міг бути виконаний невідомою особою вже після звернення ОСОБА_6 і на це вказують наступні факти: фотознімок нібито результатів перевірки ОСОБА_3 обрізаний, що не дає встановити дату та час зйомки; відомості що знаходяться у графах «Служба» та « ОСОБА_7 » можуть вводитись вручну будь-яким користувачем, як завгодно; фотознімок засвідчено написом «З оригіналом згідно» та підписами заявника

та ст. інспектора ПСР УТТ ГУНП в Луганській області, не зазначаючи навіть дати засвідчення. Зрозуміло, що оригінальне зображення має бути в одного з них, інакше, що тоді вони засвідчували? Вказане підтверджується: поясненнями ОСОБА_3 від 11.05.2025, де він вказує, що йому надіслали фото у лютому-березні 2025 року з службового комп`ютера бази «АРМОР»; свідченнями ОСОБА_8 ; свідченнями самого ОСОБА_3 , в яких він зручно зазначає, що номер з якого йому було надіслано фотознімок, у нього не зберігся. Покази ОСОБА_3 суперечать один одному та не підтверджуються матеріалами справи. Так, згідно протоколу ОСОБА_3 повідомив, що у 2024 році начебто ОСОБА_1 було зібрано та передано інформацію про нього своїй матері ОСОБА_4 , яку та «переслала йому та шантажувала», однак вже далі встановлено, що ОСОБА_3 долучив до заяви фотознімок з його персональними даними, який надійшов нібито на його телефон з незнайомого йому номеру у месенджері, а не від ОСОБА_4 , як він стверджував раніше. Твердження ОСОБА_3 про нібито його шантаж зі сторони ОСОБА_4 , також не підтверджуються матеріалами справи, адже не встановлено, а ні дати, а ні місця, а ні суті вимог до нього тощо; не встановлено дату, час та місце вчинення правопорушення.

Крім того у протоколі та доданих документах наявно багато неточностей: неточно

зазначені його показання щодо часу здійснення перевірки (2024 рік замість лютий 2024),

містяться посилання на неіснуючі листи УОАЗОР ГУНП від 24.04.2024 (у тому числі це

зафіксовано у поясненнях від 07.05.2025, у самому протоколі.

ОСОБА_1 уважає, що відсутні та недоведені: мета на задоволення своїх інтересів, а відтак і відсутність прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП, що свідчить про відсутність однієї із складових елементів правопорушення, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому; об`єктивна сторона правопорушення адже відсутній факт розголошення або використання в інший спосіб інформації, як і відсутня будь-яка вигода від її використання, що також свідчить про відсутність однієї із складових елементів правопорушення, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Калашніков Є.М. просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, посилаючись на таке.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що 30.05.2024 року ним було здійснено перевірку ОСОБА_3 в системі ІКС ІПНП та використання та розголошення інформації, яка стала йому відома в результаті перевірки.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП настає лише за умови незаконного (тобто у спосіб, прямо заборонений Законом) розголошення або використання в іншій спосіб особою виключно у своїх власних інтересах інформації з обмеженим доступом, що стала їй відома у зв`язку з безпосереднім виконанням своїх службових повноважень, а не отримання та використання будь якої інформації, яку особа сприймає в процес здійснення службової діяльності.

Однак протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних даних про те, коли та в якій спосіб така інформація була розповсюджена, або в який спосіб була використана. З доданого до заяви ОСОБА_3 копії фотознімку нібито робочого комп`ютера ОСОБА_1 неможливо достовірно встановити оригінальність вказаного зображення, дату, час та місце його створення, походження знімку, автора знімку, дати та часу здійснення перевірки тощо. Крім того, як зазначили у своїх поясненнях службові особи ГУНП в Луганській області, які були допитані у судовому засіданні, поля програми ІКС ІПНП з особистими даними особи, яка ініціює пошук (у даному випадку вказано ОСОБА_1 ), можуть вводитись та змінюватись користувачами такої системи вручну. Також вказані свідки зазначили, що не можуть зробити висновок з наданого зображення яка операційна система встановлена на комп`ютері, з якого зроблено знімок. Таким чином з фотознімку, доданого до матеріалів справи, неможливо встановити не те, що приналежність ОСОБА_1 комп`ютера, з якого начебто робили знімок, а й навіть виду операційної системи, яка використовувалась на такому пристрої. Більш того, в матеріалах справи відсутній оригінал фотознімку, як і результати його дослідження на предмет його походження та відсутності підробок, що не дозволяє встановити його достовірність, а отже такий фотознімок не є належним та допустимим доказом, який би доводив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУАП.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує розповсюдження чи використання інформації про ОСОБА_3 у будь-який спосіб. Фотознімок, долучений ОСОБА_3 до своїх пояснень, ОСОБА_1 невідомий. Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 також вказала, що жодної інформації чи фотознімків з інформацією щодо ОСОБА_3 вона не отримувала і з останнім після свого звільнення не спілкувалась. Твердження ОСОБА_3 щодо нібито його шантажу з боку ОСОБА_9 , не підтверджуються жодними доказами, та спростовуються свідченнями ОСОБА_4 .

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення у цій справі не встановлено фактів чи обставин про те: коли та ким було зроблено фотознімок, наявний в матеріалах справи; дату здійснення фотозображення; дату, час, місце та зміст розповсюдження інформації щодо ОСОБА_3 ; спосіб, у який була використана чи розповсюдження інформація, та коло осіб, яким така інформація стала відома; у яких саме власних інтересах ОСОБА_1 використав інформацію.

Отже протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУАП, адже не містить достовірних та доведених відомостей про місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, та інших відомостей, необхідних для вирішення справи.

Також в матеріалах справи відсутні докази, як використання або розповсюдження інформації щодо ОСОБА_3 , так і вчинення таких дій саме ОСОБА_1 . Самі по собі відомості про здійснення з використанням облікового службового запису ОСОБА_1 перевірки ОСОБА_3 30.05.2025 року не є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУАП, і не доводить здійснення ОСОБА_1 30.05.2025, чи в інший день та час, розповсюдження чи використання інформації щодо ОСОБА_10 в який-небудь інший спосіб.

За таких обставин відсутні та недоведені: мета на задоволення своїх інтересів, а відтак і відсутність прямого умислу на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП, що свідчить про відсутність однієї із складових елементів правопорушення, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому; об`єктивна сторона правопорушення адже відсутній факт та докази розголошення або використання в інший спосіб інформації, як і відсутня будь-яка вигода від її використання, що також свідчить про відсутність однієї із складових елементів правопорушення, а саме об`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

Прокурор у судовому засіданні підтримав надісланий ним висновок у адміністративній справі, згідно з яким вважав, що матеріали містять достатні відомості про подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП. Просив накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн., а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

Так, за висновками прокурора, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів: даними, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення від 17.06.2025 № 000013, в якому процесуально зафіксовано обставини вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією; висновком про результати службового розслідування щодо порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Луганській області за заявою ОСОБА_3 ; наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 19.07.2022 № 280 о/с ОСОБА_1 , якого призначено на посаду інспектора ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Луганській області; функціональними обов`язками інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області Огієнка О.О., відповідно яких останній повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України та зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; поясненнями ОСОБА_3 , який повідомив, що йому на його телефон у месенджері WhatsApp надійшло повідомлення, фотознімок відомостей з його персональними даними на якому зазначено ім`я особи виконавця Огієнко О.О.; ксерокопія фото відомостей «Перевірка осіб за всіма обліками» стосовно ОСОБА_3 за запитом службової особи ОСОБА_1 ; пам`ятка ознайомлення про обізнаність з вимогами та щодо нерозголошення обмеженнями, встановленими Законами України персональних даних та дотримання заходів захисту інформації; іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є начальником управління головної інспекції ГУНП в Луганській області. У його обов`язки входить здійснення контролю за законністю дій та дисципліною поліцейськими Луганської області. За його участю проводилась службова перевірка відносно ОСОБА_1 , він очолював дисциплінарну комісію. У результаті службової перевірки був встановлений факт порушення з боку ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у безпідставній перевірці, яка не пов`язана з виконанням службових обов`язків, громадянина ОСОБА_3 , а також у фотографуванні інформації з системи ІПНП. Відповідно до Наказу № 647 регламентовано роботу в ІПНП, відповідно до наказу суворо заборонено копіювати інформацію, яка в ній зберігається. Унаслідок спливу строку накладення дисциплінарного стягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не притягався. Після спливу одного року в системі не зберігаються відомості про те, яку інформацію було отримано, але зберігається інформація, що такий запит було здійснено. Протягом року вказана інформація наявна в системі.

Щодо засвідчувального напису «Згідно з оригіналом», здійсненного ст. інспектором ВСР УГІ ГУНП в Луганській області Солом`яним А.О., що міститься на копії фотознімку відомостей з персональними даними ОСОБА_3 , долученого до матеріалів справи, то цим написом посадова особа засвідчила саме копії матеріалів службового розслідування, а не оригінальність відповідного фотознімку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він є заступником начальника управління інформаційної аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області. ІКС ІНПН це інформація з обмеженим доступом. Дана система працює лише в локальній мережі, тобто з мережі інтернет до неї увійти неможливо. У системі є електронний журнал, який фіксує всі входи в систему. При вході в систему та отриманні інформації, з`являються водні знаки користувача. Інформація в журналі зберігається один рік. У системі можна вручну змінити прізвище та ім`я особи ініціатора запиту, наприклад внести дані особи для якої робиться запит. Проте при цьому водні знаки користувача залишаться незмінними. На фотозображенні, наданому йому для огляду у судовому засіданні, наявні не повні дані екрану, в одному з кутів, чи то в правому, чи то в лівому, повинна бути розташовано інформація стосовно особи, яка безпосередньо здійснює вхід у систему. Подібне фотозображення може зробити тільки та особа, яка здійснювала вхід в систему.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її сином. На даний час вона працює адміністратором Святошинського ЦНАП. З ОСОБА_3 знайома з того часу, як працювала в Станично-Луганській селищній адміністрації, з жовтня 2023 року по листопад 2024 рік, де обіймала посаду начальника відділу ЦНАП Станично-Луганської селищної адміністрації Щастинського району Луганської області. ОСОБА_3 обіймав посаду начальника відділу юридичної та кадрової роботи у Станично-Луганській селищній адміністрації, але точно займану ним посаду не пам`ятає. ОСОБА_3 вона бачила тільки під час відео конференцій під час спільних нарад. Спілкувалися з ним лише з робочих питань по телефону у месенджері «WhatsApp». Півтора року вона жила в окупації, тому розмовляла російською мовою. ОСОБА_3 з цього приводу висловив їй невдоволення. Це було вже тоді, коли вона відновилась на посаді. Також на початку квітня 2025 року ОСОБА_3 зателефонував на гарячу лінію Київської МДА та повідомив, що вона працює на правоохоронні органи з окупованих територій, тобто співпрацює з державою агресором,що не відповідало дійсності. З якою метою були вчинені ним вказані дії, пояснити не може. Жодної інформації від свого сина ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 вона не отримувала, ні фото, ні смс повідомлень. ОСОБА_3 ніякої інформації відносно нього не відсилала. Чому ОСОБА_3 вважає, що вона відправляла йому якусь інформацію, пояснити не може, останні раз спілкувалася з ним у квітні 2024 року з робочих питань. Будь-якої мети або інтересу шантажувати ОСОБА_3 у неї не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він є начальником відділу юридичної та кадрової роботи Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області. З ОСОБА_1 не знайомий, ніколи його не бачив, ніколи не стикався з ним, а ні в особистому житті, а ні в службовій діяльності. З ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , знайомий, спілкувався з нею по робочим питанням, разом приймали участь у відео конференції під час спільних нарад. Спілкувалися тільки в телефонному режимі, очно ніколи її не бачив. У відношенні ОСОБА_4 був складений протокол за вчинення корупційного діяння. Перевірка проводилась приблизно у червні 2024 року. У тій справі він був свідком, у зв`язку з чим ОСОБА_4 зверталася до нього, просила відмовитись від показань, погрожувала розповсюдженнями інформації стосовно нього, якщо він не відмовиться. Приблизно у березні 2025 року, точну дату не пам`ятає, з невідомого номера, який в телефоні не зберігся, бо був збій у месенджері «WhatsApp», він отримав фото повідомлення з інформацією щодо його особистих даних. Фото надісланого повідомлення він зберіг у телефоні. На початку квітня 2025 року він звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою. На його думку, тільки матір ОСОБА_1 ОСОБА_4 могла бути заінтересована в отриманні інформації щодо нього з метою шантажу, тому він припускає, що саме ОСОБА_1 надав матері інформацію щодо нього, яку вона потім йому надіслала.

Суд, вислухавши в судовому засіданні прокурора, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Згідно з витягом з Наказу № 852 о/с від 29.07.2020 про прийняття на службу до поліції та призначення переможців конкурсу по Лисичанському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (а.с.34).

Згідно наказу від 19.07.2022 № 280 о/с призначено по управлінню організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектором ситуаційного управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Луганській області (а.с.35).

Згідно функціональних обов`язків інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області Огієнка О.О., інспектор, зокрема, здійснює пошук інформації про особу шляхом здійснення послідовних операцій з метою швидкого і точного визначення та дослідження навних у розпорядження джерел (орієнтованих на пошук характеризуючи даних про особу: фото-, відеоматеріалів, аккаунтів у соціальних мережах тощо) з подальшим отриманням необхідних мета ріалів або копій (а.с.37-40, 41-45, 46-50).

Згідно рапорту Начальника УГІ ГУНП в Луганській області Кутового В., дисциплінарною комісією ГУНП в Луганській області, на підставі наказу ГУНП від 18.04.2025 № 481, проводиться службове розслідування за інформацією викладеною в листі Луганського управління ДВБ НПУ від 09.04.2025 № СЕД-25839-2025 щодо звернення громадянина ОСОБА_3 до Департаменту внутрішньої безпеки НПУ щодо можливих неправомірних дій окремих поліцейських ГУНП в Луганській області.

Згідно матеріалів, які надійшли з Луганського управління ДБ НПУ до ГУНП в Луганській області, а саме рапорту головного оперуповноваженого інспектора ВМтаЗК УМА ДВБ НПУ підполковника ОСОБА_13 , до ДБВ НПУ звернувся ОСОБА_3 , який повідомив, що інспектор ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області Огієнко О.О. здійснив несанкціонований збір інформації про ОСОБА_3 в ІКС ІПНП та незаконно передав його матері ОСОБА_4 , яка у подальшому переслала у месенджері скріншот із ІКС ІПН та шантажує його щоб він змінив свою активну державну позицію (а.с.53).

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області від 22.04.2025 № 900/111/20-2025, Згідно Наказу НПУ від 27.05.2024 № 568 «Про деякі питання посилення інформаційної безпеки інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України»» зберігання кожної дії користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у спеціальному електронному архіві здійснюється терміном один рік з дати здійснення запиту користувача. Інспектору ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області старшому лейтенанту поліції Огієнко О.О. надано доступ до ІКС ІПНП згідно заявці від 03.01.2023 №11/111/32-2023 та закріплено обліковий запис ІКС ІНП «UOAZOROOO». Користувач з обліковим записом «UOAZOROOO», який закріплений за інспектором ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , 30.05.2024 о 15:47 зробив запит в інформаційній підсистемі «Пошук-Особа» ІКС ІПНП, за результатами запиту зазначеному вище користувачу була надана інформація відносно 12 осіб, з них останнім було переглянуто інформацію стосовно: ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_2 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_4 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_5 ; ОСОБА_2 15.09.1982 id= НОМЕР_6 ; ОСОБА_2 19.09.1982 id= НОМЕР_7 ; ОСОБА_2 12.09.1982 id= НОМЕР_8 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_9 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_10 ; ОСОБА_2 16.09.1982 id= НОМЕР_11 (а.с.55).

Згідно інформації Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 24.04.2025 № 033/111/32-2025 будь-яких запитів правоохоронних органів з метою перевірки громадянина ОСОБА_3 в рамках повноважень Національної поліції України до УОАЗОР в Луганській області не надходило та відповідно їх розгляд інспектору ситуаційного відділу ОСОБА_1 , не доручався (а.с.57).

Згідно копії фотозображення в інформаційній підсистемі «Пошук-Особа» ІКС ІПНП отримано інформацію щодо ОСОБА_3 , 1982 р.н. Ініціатор запиту: ОСОБА_1 (а.с.62).

Згідно з копіями відомостей ОСОБА_1 ознайомлений: із необхідністю безумовного дотримання чинного законодавства та службової дисципліни; із планом конспектом від 05.02.2025 на тему: Дисциплінарний статут НПУ, затверджений ЗУ від 15.03.2018 № 2337-VIII»; із визначеними керівництвом стратегічними завданнями щодо зміцнення дисципліни і законності, очищення лав НПУ від поліцейських, які допускають несумісні з перебуванням на службі вчинки, а також безвідповідально ставляться до виконання службових обов`язків; із планом конспектом від 05.02.2025 на тему Закон України «Про національну поліцію»; із необхідністю дотримання вимог чинного законодавства та сумлінного виконання службових обов`язків, недопущення будь-яких порушень дисципліни як на службі, так і в побуті, дотримання «Правил дорожнього руху», заходів особистої безпеки, насамперед при поводженні зі зброєю, а також необхідності неухильного виконання працівниками поліції вимог МВС, НПУ та ГУНП в Луганській області; із планом-конспектом на тему Закон України «Про захист персональних даних»; із планом-конспектом на тему Закон України «Про звернення громадян» (а.с.76, 77, 78, 79, 80, 81, 82).

Згідно висновку «Про результати службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Луганській області» від 15.05.2025, під час проведення службового розслідування інформацію, викладену в листі Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України вважати такою, що знайшла своє підтвердження. За особливу недисциплінованість, порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018, п.п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», порушення вимог п.п.1 п. 4 та п.п. 2 п. 5 розділу ІХ Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», що виразилось у безпідставній перевірці, яка не пов`язана з виконанням службових обов`язків громадянина ОСОБА_3 , а також у фотографуванні інформації з системи ІПН з результаті зазначеної перевірки, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , однак враховуючи те, що з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше шести місяців, на підставі ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення не застосовувати (а.с.12-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до частини 1 статті 172-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Предметом правопорушення є інформація, яка стала відома посадовій особі у зв`язку з виконанням нею службових повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у незаконному розголошенні або використанні в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових повноважень (формальний склад). Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у таких формах: незаконне розголошення інформації; незаконне використання інформації в інший спосіб.

Суб`єкт даного правопорушення є спеціальним, ним є особи, зазначені у пункті 1 та підпункті «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу (прямого або непрямого).

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію визначено, що інформація це будь які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна або службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

У ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, щодо до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування».

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 ЗУ «Про національну поліцію» поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституцією та законами України. Поліція може оприлюднювати (поширювати) інформацію з обмеженим доступом лише у випадках та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 25 ЗУ «Про національну поліцію» поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями; надає до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі та в обсягах даних, зазначених у статтях 7, 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відомості, необхідні для забезпечення ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ЗУ «Про національну поліцію» поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Поліцейські та особи, які відповідно до цього Закону мають доступ до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та інших інформаційно-комунікаційних систем (інформаційних ресурсів), несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП настає лише за умови незаконного (тобто у спосіб, прямо заборонений Законом) розголошення або використання в інший спосіб особою виключно у своїх власних інтересах інформації з обмеженим доступом, що стала їй відома у зв`язку з безпосереднім виконанням своїх службових повноважень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину незаконне розголошення у своїх інтересах інформації, яка стала йому відома у зв`язку з використанням службових повноважень.

Для доведення складу правопорушення, за яким кваліфіковано дії ОСОБА_1 , необхідно встановити за яких обставин та яким чином було здійснено факт розголошення або використання в іншій спосіб службової інформації, тобто встановити об`єктивну сторону цього правопорушення, встановити наявність здійснення такого розголошення або використання умисно у своїх, тобто власних, інтересах (суб`єктивна сторона правопорушення).

Водночас, подія та обставини вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюються на підставі доказів, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, з аналізу досліджених судом наведених доказів не встановлено обставини розголошення або використання в інший спосіб ОСОБА_1 інформації, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових повноважень.

Так, відповідно до досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 здійснював перевірку відомостей відносно ОСОБА_10 в системі ІКС ІПНП.

За результатами проведеного службового розслідування від 15.05.2025 було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018, п.п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», порушення вимог п.п.1 п. 4 та п.п. 2 п. 5 розділу ІХ Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», що виразилось у безпідставній перевірці, яка не пов`язана з виконанням службових обов`язків громадянина ОСОБА_3 , а також у фотографуванні інформації з системи ІПН з результаті зазначеної перевірки. Однак враховуючи те, що з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше шести місяців, на підставі ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення не застосовувалось.

При цьому необхідно зауважити, що саме по собі отриманні інформації з ІКС ІНПН та її перегляд не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ствердно вказував, що інформацію з системи ІКС ІПН він нікому не відсилав, зокрема своїй матері ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що будь-якої інформації, зокрема у вигляді фотозображень, стосовно ОСОБА_3 від свого сина ОСОБА_1 не отримувала, та відповідно ОСОБА_3 не відправляла.

Вказані покази ОСОБА_1 та ОСОБА_4 під час розгляду справи судом матеріалами справи та показами допитаних у судовому засіданні свідків не спростовані.

Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що з ОСОБА_1 він не знайомий, ніколи його не бачив, ніколи не стикався з ним, а ні в особистому житті, а ні в службовій діяльності. З невідомого номера, який не зберігся у зв`язку зі збоєм у месенджері «WhatsApp», він отримав повідомлення з інформацією, яка стосувалася його. Припускає, що вказане повідомлення надіслала йому ОСОБА_4 з метою шантажу, яка отримала вказану інформацію від свого сина ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні докази наявності в телефоні ОСОБА_3 повідомлень, фотозображень, отриманих від ОСОБА_4 , також не містять матеріали справи доказів відправлення в месенджерах або іншим шляхом ОСОБА_1 отриманих відомостей з бази ІКС ІНПН ОСОБА_4 , або іншим особам.

Слід також зауважити, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення, а саме не зазначено коли, за яких обставин та яким чином було здійснено факт розголошення особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових повноважень. Протокол містить лише посилання на звернення ОСОБА_3 , який повідомив, що у 2024 році працівник ГУНП в Луганській області Огієнко О.О. (інспектор ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Луганській області) здійснив несанкціонований збір інформації про нього в ІКС ІПНП, яку незаконно передав своїй матері - ОСОБА_4 , яка у подальшому переслала йому у месенджері «WhatsApp» скріншот із ІКС ІНПН та шантажує його.

Натомість факт того, що ОСОБА_1 незаконно передав своїй матері - ОСОБА_4 несанкціоновано зібрану інформацію стосовно ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 у подальшому переслала цю інформацію у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_3 , на думку суду, не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи належними та допустимими доказами.

Твердження ОСОБА_3 , що вказану інформацію надіслала йому з невідомого номеру саме ОСОБА_4 , є лише припущеннями, які не можуть бути взяті судом до уваги за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Як вже було вказано раніше, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП необхідно підтвердити факт незаконного розголошення або використання в іншій спосіб службової інформації.

Як вже зазначено, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснено розголошення та/або передачу службової інформації третім особам та/або незаконно використано інформацію в інший спосіб; відсутні також відомості про те, яким чином таке незаконне розголошення та/або передача інформації та/або використання інформації в іншій спосіб мала місце.

Відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів незаконного розголошення або використання в іншій спосіб службової інформації, свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окремо слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-8 КУпАП мотив може полягати у вчиненні зазначених дій у своїх власних інтересах, проте у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано мету та мотив вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

Водночас, подія та обставини вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюються на підставі доказів, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази та обґрунтування, у чому саме полягає майновий чи немайновий інтерес ОСОБА_1 у незаконному розголошенні або використанні в інший спосіб відповідної інформації.

Матеріалами справи не підтверджується наявність будь-якого майнового чи немайнового інтересу ОСОБА_1 , зокрема, який би зумовлювався особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо розголошення та/або використання в іншій спосіб відповідної інформації. Виключно посилання ОСОБА_3 у своїх поясненнях на те, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 переслала йому інформацію з ІКС ІНПН з метою шантажу, само по собі не може слугувати доказом існування у ОСОБА_1 майнового чи немайнового інтересу у цій справі.

Констатація порушення зазначених вимог та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, можлива за таких умов: 1) особа розголосила або іншим чином використала інформацію у своїх інтересах; 2) інформація, яку особа розголосила чи використала, стала їй відома саме під час виконання службових обов`язків.

У зв`язку з викладеним вище, на підставі досліджених, наявних у справі доказів, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх належних та допустимих доказів для констатації факту незаконного розголошення або використання в інший спосіб ОСОБА_1 інформації з ІКС ІНПН за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення факту протиправного посягання на права і свободи громадян, встановлений порядок управління тощо, а також доведення наявності в діях (бездіяльності) особи всіх ознак складу адміністративного правопорушення, визначеного диспозицією відповідної статті КУпАП.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ураховуючи принцип презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а (п. 39 постанови).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На підставі викладеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Ураховуючи встановлену відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 251, 268, 277, 278, 280, 283, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 23 липня 2025 року.

Суддя Т.В. Безрук