Справа № 932/5592/25
Провадження № 3/932/2085/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Куцевол В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який є керівником Приватного підприємства «Новинтех» (), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення № 23339/04-36-04-10/20267780 від 25.04.2025 складеним головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у класах роздрібної торгівлі та іншої торгівлі управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, керівнику Приватного підприємства «Новинтех» - ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.163-2 КУпАП, що полягає у порушенні пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57. 1 ст. 57 Податкового кодексу України та виразилося у неподанні до установи банку платіжного доручення з податку на прибуток згідно уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2023 рік № від 04.03.2025 року (нарахування основного платежу у сумі 554 грн.) по строку 04.03.2025 року (фактично погашено 05.03.2025 року), що спричинило виникнення податкового боргу та підтверджується актом перевірки з питань дотримання строків подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток №21304/04-36-04-10/20267780 від 17.04.2025 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою у вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, провадження прохав закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що 03.03.2025 року підприємством було подано уточнену податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік, що підтверджується квитанцією № 2. Згідно вказаної декларації у підприємства була переплата по податку на прибуток, тому при поданні уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2023 рік підприємство вважало що переплата буде зарахована в рахунок уточнених податкових зобов`язань. З незалежних від підприємства причин податкова декларація не була прийнята податковою та як пояснили її працівники така декларація не зважаючи на наявність підтвердження її отримання не надійшла до податкової служби. Після цього підприємством було сплачено суму 554 грн. та за порадою працівників податкової повторно подано уточнену податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік. На підтвердження надав копії квитанцій, платіжної інструкції та податкових декларацій з податку на прибуток підприємства.

Згідно із вимогами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вказаних складових, виключає можливість притягнення особи, до адміністративної відповідальності.

Диспозиція частини першої статті 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування інкримінованого діяння, до протоколу про адміністративне правопорушення надано лише копію акта про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток ПП «Новинтех».

Відповідно до п.86.1 ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст.58та п.86.8 ст.86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

За загальними положеннями притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскільки, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, на думку суду, лише акт перевірки, враховуючи надані ОСОБА_1 пояснення та докази, не може слугувати достатнім доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 163-2, 247, 251, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Куцевол