Єд. унік. № 243/5660/25
Провадження № 3/243/2953/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2025 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 бригади, номера обслуги, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2025 року о 09 год. 25 хв. біля будинку №69А по вул. О. Невського в с. Майдан Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, н/з НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що їхав разом з побратимом, якому, через поранення ноги, раптово стало зле та саме він ( ОСОБА_1 ) вимушений був сісти за кермо автомобіля. Проїхавши декілька метрів, він був зупинений працівники поліції. Перевіривши його документи та встановивши наявність у нього фактів притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, працівники поліції почали безпідставно вимагати у нього проходження огляду на стан сп`яніння. Звернув увагу на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння а також на той факт, що відеофайл не містить його прямої відмови від проходження огляду. Також, вказує, що поліцією не було залучено свідків, як того вимагає законодавство.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши наявні у справі докази, надавши їм належну правову оцінку, дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 094245 від 19.06.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 19.06.2025 року; екзаменаційною карткою водія, згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 15.12.20211 року; відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд, враховуючи відображену на відеозапису поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт наявності в нього ознак наркотичного сп`яніння та факт його відмови від проходження, у встановленому законом порядку, огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Набуваючи вищевказаного висновку суд звертає увагу на наступні обставини.

Так, відеозапис містить чітку фіксацію, де ОСОБА_1 сам повідомляє працівнику поліції: «Я їхав не багато», на це поліцейський відповідає: «Ну, факт руху є» (фрагменти відеозапису 0:01:56; 0:21:00).

Аналіз подій, відображених на відео файлі, у сукупності з показаннями ОСОБА_1 , що надані ним у судовому засіданні, у повній мірі доводять факт керування останнім транспортним засобом у інкриміновані час та місці.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння, спростовується відеозаписом. На фрагмент відео: 0:02:15 чітко зафіксовано, як на запитання поліції поїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 відповів, що знає наслідки відмови від огляду, але у нього немає часу здавати аналізи. При цьому, відеозаписом жодного разу не зафіксована згода ОСОБА_1 пройти огляд. Поведінка останнього на протязі всього часу відеозапису свідчить про категоричне небажання проходити огляд.

Поліцією неодноразово було обґрунтовано підстави щодо підозри у вживанні наркотичних речовин, що є достатнім для пропонування пройти огляд. Зокрема, було озвучено, що у ОСОБА_1 спостерігалася поведінка, яка не відповідає дійсності, а також поліцейський вказав, що під час демонстрації телефону у ОСОБА_1 тремтіли руки (фрагменти відеозапису: 0:06:47; 0:20:53; 0:22:50; 0:24:00).

Слід зазначити, що виявлення ознак сп`яніння законодавцем віднесено до дискреційних повноважень працівників поліції та відбувається за їх суб`єктивною оцінкою під час спілкування з водієм. Відтак, доводи ОСОБА_1 про безпідставність підозр є неспроможними.

Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські не залучили свідків, також не заслуговують на увагу. Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, залучення свідків є обов`язковим лише у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів. Оскільки в даній справі використовувався відеозапис як технічний засіб фіксації, залучення свідків не було обов`язковим.

На думку суду, позиція ОСОБА_1 в цілому суперечить встановленим обставинам правопорушення та є спробою уникнення адміністративної відповідальності.

Вказане вище свідчить про невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, а тому, провина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283-284, 287, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков