Справа № 592/7205/25
Провадження № 3/592/1615/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко Вікторія Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

17.04.2025 о 20 год 00 хв в м. Суми, просп. Тараса Шевченка, 8, водій керував тз був не уважний, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив наїзд на перешкоду, а саме дерев`яний паркан. В результаті ДТП паркан було пошкоджено, а тз отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1., п. 2.3. б ПДР. Крім того, після вчинення дтп водій місце події залишив. В подальшому був розшуканий, чим порушив п. 2.10.а. ПДР. Також, водій ОСОБА_1 керуючи тз Nissan Terrano, н.з. НОМЕР_2 , після ДТП за його участю вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив п. 2.10.є. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дтп не визнав та зазначив, що 17.04.2025 він дійсно керував автомобілем Nissan Terrano, н.з. НОМЕР_2 . На паркан наїхав навмисно, так як він становить загрозу для людей. Паркан недавно встановили мешканці будинку. Після того як він наїхав на паркан автомобіль поставив з іншої сторони будинку та пішов до своєї квартири.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Архипенко О.І., у судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП. Свою позицію обґрунтовує тим, що складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в цьому випадку немає, адже відсутні докази заподіяння іншим особам шкоди внаслідок ДТП, а також відсутня фіксація ДТП. Сам по собі факт наїзду ОСОБА_1 на паркан не свідчить про існування ДТП, оскільки в такому випадку обов`язково повинна бути встановлена наявність шкоди. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не вчиняв ДТП, за яке його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, адже з показань, наданих заявником та свідками, вказані особи бачили, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої до моменту наїзду на дерев`яний паркан. Такі покази вказують на можливу наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у поєднанні з відмовою від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в діях ОСОБА_1 вбачається порушення саме п. 2.5. ПДР. Також, враховуючи фактичні обставини справи, у разі якщо ж суд прийде до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 просить застосувати аналогію закону та призначити йому більш м`яке стягнення, ніж передбачене законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з п. 2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР).

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху передбачено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) (п. 2.10 є) ПДР).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 303770, № 303788 та №303797 від 18.04.2025;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд не проводився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2025; заявою ОСОБА_2 ; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 2 БУПП в Суській області від 17.04.2025; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4526428 від 18.04.2025; довідкою про надання інформації від 18.04.2025; фотокопіями; відеозаписами.

Крім того, у судовому засіданні за клопотанням захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, надавала пояснення інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старший лейтенант поліції Оськіна О.М., яка пояснила, що 17.04.2025 приїздила за викликом мешканців будинку, які повідомили, що особа у стані алкогольного сп`яніння наїхала на паркан, поставила авто та пішла до своєї квартири. Прибувши на місці виклику, вона відбирала пояснення у мешканців будинку, інші патрульні ходили до квартири ОСОБА_1 , двері він не відчинив. Згодом він вийшов до свого автомобіля, у нього були виявлені ознаки а/с від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я він відмовився. Так нею, на місці були складені протоколи за вчинення ДТП, залишення місця ДТП та вживання алкоголю особою після ДТП за її участю, а також постанову за відсутність страхового полюсу. Зазначила про те, що паркан, на який наїхав ОСОБА_1 був зломаний та потребував ремонту.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що дії ОСОБА_1 не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю матеріальної шкоди, оскільки ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що саме і було зроблено ОСОБА_5 - пошкодження дерев`яного паркану, що огорожує клумбу, встановленого на прибудинковій території мешканцями будинку.

До того ж, ОСОБА_5 , будучи водієм, повинен знати та дотримуватися ПДР, а тому після вчинення дорожньо-транспортної пригоди він повинен був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, однак цей пунк правил дорожнього руху ним було проігноровано та останній, поставивши автомобіль з іншої сторони будинку, пішов до своєї квартири.

Крім того, суд також критично ставиться до позиції захисника щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв до моменту вчинення ДТП, що, на його думку, підтверджується показами свідків. Адже, як вбачається з відеозаписів, сам ОСОБА_1 зазначив, що він був нетверезим саме на момент складання протоколу, а також підтвердив у суді, що вживав алкогольні напої саме після наїзду на паркан.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки порушив вимоги пунктів 2.3 б), 12.1, 2.10 а, 2.10 є) Правил дорожнього руху України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно з ст. 33 КУпАП суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Чинний КУпАП не передбачає призначення більш м`якого стягнення чи звільнення від стягнення, яке визначене в санкції статті як обов`язкове основне чи додаткове.

В п. 2.2 Рішення від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022, Конституційний Суд України, розглядаючи питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності, зазначив, що:

- «адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні» (перше речення абз. 1 п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010);

- «суспільна користь адмінстягнень за адмінправопорушення полягає не в поповненні державного бюджету, а в забезпеченні конституційного правопорядку, безпеки суспільства та прав і свобод кожної особи» (перше речення абз. 1 п. п. 2.5 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 21.07.2021 р. № 3-р(II)/2021).

В п. 3 цього Рішення, Конституційний Суд України вказав, що за ч. 2ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, установлення в актах публічного законодавства абсолютно визначених та (або) безальтернативних санкцій має збалансовано поєднуватись із наданням суб`єкту накладення адмінстягнення або кримінального покарання дискреції в питанні визначення виду та розміру стягнення або покарання з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ, «Кодекс України про адміністративні правопорушення» має карний кримінально-правовий характер, що визнав Уряд» (п. 21 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України», заява № 7460/03), а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України, якими визначені підстави призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а також особою з інвалідністю 2 групи по захворюванням опорно-рухового апарату, а тому право керування транспортним засобом є необхідним для його нормального існування.

Тому, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання особи, суд вважає застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАПу виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, останній звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись статтями 9, 17, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 130 ч. 4, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 68000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя В.В. Титаренко