Провадження № 3/947/3096/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю секретаря Маркової О.І., адвоката Левіна В.В.., розглянувши в відкриому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 352070 від 05.06.2025 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 року о 10:13 годині, на вул. Люстдорфська дорога, 120 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а сам: бліде обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР у присутності двох свідків відмовився, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР №001289.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим був здійснений виклик ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 був належним чином повідомлена про час і місце розгляду адміністративної справи на 17.07.2025 на 09 годину 00 хвилин.

Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Левін В.В. не наполягав на відкладенні слухання справи та на розгляді справ у присутності ОСОБА_1 , просив суд розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .. Пояснив, що ОСОБА_1 вину не визнає. Підтримав свої письмові заяви про закриття провадження по справі та пояснив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 , дій, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що свідки в протоколі не вказани, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, просто не зміг сходити в туалет, так як перебував в стресі, в країні військовий стан. ОСОБА_1 не було запропоновано здати інші аналізи, що не доведено факт керування, зупинка була незаконна через царапину на бампері. Дії працівників поліції вони не оскаржували. Просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні був переглянутий відео запис з місця виявлення адміністративного правопорушення, який був залучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що автомобіль ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, причини зупинки були повідомлені ОСОБА_1 , царапина на бампері. ОСОБА_1 не оспорював факт керування, повідомив, що їде до дому. Під час спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 були виявлени ознаки наркотичного сп`яніння. На відео записі працівник поліції оглянув ОСОБА_1 , оголосив йому ознаки та запропонував проїхати до медичного закладу на медичний огляд, на що ОСОБА_1 відмовися, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження медичного огляду, що в такому випадку буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на що ОСОБА_1 відмовлявся, йому були роз`яснені його права. Через деякий час ОСОБА_1 передумав і вирішив проїхати на медичний огляд. Після прибуття до медичного закладу ОСОБА_1 з працівником поліції проходить до медичного огляду. ОСОБА_1 каже, що його адвокат сказав дочекатися його, працівник поліції роз`яснює, що ОСОБА_1 сам повинен здати аналізи, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 знову говорить, що він дочекається адвоката, а потім буде проходити, що адвокат буде через годину. Працівники поліції знову пропонують ОСОБА_1 пройти до лікаря нарколога. ОСОБА_1 пояснює, що він не довіряє працівникам поліції, потім проходить до лікаря нарколога. На запитання лікаря ОСОБА_1 відповідає, що він поки не може здати сечу, лікар пропонує ОСОБА_1 попити води. ОСОБА_1 вживає воду, спілкується по телефону. До медичного закладу прибуває дружина ОСОБА_1 з дитиною. Потім ОСОБА_1 говорить, щоб складали акт, так як він не хоче в туалет. Працівник поліції пояснює, що треба здати аналіз. ОСОБА_1 знову проходить до лікаря і говорить йому, що він не хоче в туалет, що йому треба їхати, в нього дитина. Лікар запитує, чи він відмовляється від проходження огляду, ОСОБА_1 відповідає, що він не відмовляється, йому треба їхати, лікар пояснює, що треба задти аналізи, щоб він ще попив води, що він надає йому час. Потім на запитання лікаря ОСОБА_1 відповідає, що він відмовляється, давайте складайте протокол, мені потрібно їхати. На місце викликають свідків, лікар пояснює обставини свідкам, в присутності двох свідків, лікар знову запитує у ОСОБА_1 чи він відмовляється від проходження огляду, ОСОБА_1 відповідає, що він відмовляється від проходження, про що лікар складає документи. Лікар пропонує розписатися ОСОБА_1 в протоколі на що ОСОБА_1 також відмовляється. ОСОБА_1 працівник поліції пояснює, що він перебуває у розшуку. Працівник поліції роз`яснює, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду.

Від адвоката Левіна В.В. клопотань до суду не надходило.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1ст. 130 КУпАПє бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

В матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 наявні: висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських перпаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного відносно ОСОБА_1 від 05.06.2024 року» №001289 з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

В судовому засіданні встановлено та ні ким не спростовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, дана обставина зафіксована на відео.

Аналізуючи письмову заяву, пояснення адвоката Левіна В.В. та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного: письмова заява та пояснення надані в судовому засіданні не відповідають дійсності, в повному обсязі спростовуються відео записом з місця правопорушення, надані суду докази, які були ретельно перевірені в судовому засіданні в сукупності доводять, що водій ОСОБА_1 в медичному закладі відмовився від проходження в встановленому законному порядку огляду.

Окремо суд зазначає, що працівниками поліції були роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_1 , як особі відносно якої є підозри у перебуванні з ознаками сп`яніння, так і наслідки відмови від проходження в законному порядку огляду для виявлення стану сп`яніння.

Долучений до матеріалів адміністративної справи відео запис є єдиним записом з моменту зупинки автомобіля ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 і до завершення складання протоколу.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352070 від 05.06.2025 року;

- відеозаписами правопорушення із нагрудних портативних реєстраторів працівника поліції № 475289, 471147, долученим до матеріалів адміністративної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в законному встановленому порядку.

При цьому судом також враховується, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суд оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як пояснення надані в письмовій заяві повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину ОСОБА_1 .. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Натомість, для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо. Вказане кореспондується із визначеним п. 2.5. Правил дорожнього руху обов`язком такої особи на вимогу поліцейського пройти вказаний огляд безумовно, і жодним чином не пов`язане із наявністю або відсутністю будь-яких зовнішніх ознак у водія.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, і з відео не вбачається порушення порядку складення протоколу.

Доводи скаржника, що він не може надати зразки сечі для проведення аналізу, через не змогу та перебування в стресі внаслідок військового стану, відповідно судом сприймається критично, так як викладений на підставі припущень не обґрунтованими належними, допустимими, об`єктивними доказами і в такому випадку сприймається як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Крім цього у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Суду ОСОБА_1 та його представником адвокатом Левіним В.В. клопотань щодо допиту свідків, отримання інших доказів не заявлено, тому суд приходить до наступного.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КуПАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.

З довідки ДПП УПП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 , 17.06.2016 року, до адміністративної відповідальності за ст. 130 протягом року не притягувався.

Відповідно до ст. 6 КпАП України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративних правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284,317-1, 307, 308, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Отримувач: ГУК Одеської області) у розмірі однієї тисячи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов