КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2909/2025
справа №362/1322/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, робітника ТОВ "КЛІМ ФУД", зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення №3461 від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 , депутат Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та приміткою до статті 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 1 статті 45 розділу VII та пункту 27 розділу XIII Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно 25 березня 2024 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №3462 від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 , депутат Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та приміткою до статті 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 1 статті 45 розділу VII та пункту 27 розділу XIII Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно 26 березня 2024 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 1726 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на підставі частини 2 статті 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на упередженість, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції правильно вказав на те, що ОСОБА_1 вину у невчасному поданні декларацій визнав, звернувши увагу суду на те, що такі порушення допущені у зв`язку із хворобою та перебування на лікуванні.

Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки надані ОСОБА_1 документи підтверджують факт проходження ним лікування та те, що останній не мав можливості подати декларацію вчасно.

Посилається на відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, оскільки на момент пропуску строку останній перебував на лікуванні, що є поважною причиною несвоєчасного подання декларації.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та адвокат Устенко І.О. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Прокурор Фединяк Н.Е. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора Фединяк Н.Е., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції зробив висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП. Суд відхилив посилання ОСОБА_1 про поважність не подання декларацій у зв`язку із перебуванням останнього на лікуванні, зазначивши, що надані стороною захисту документи підтверджують лише звернення до лікарів, які надали рекомендації щодо лікування, зокрема 29 січня 2024 року, а також 02 лютого 2024 року, 12 лютого 2024 року, 20 лютого 2024 року, 11 березня 2024 року та 21 березня 2024 року, що відбулося поза періодом часу, в який мали бути подані щорічні декларації за 2021-2022 роки.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення №3461 від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 , депутат Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та приміткою до статті 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 1 статті 45 розділу VII та пункту 27 розділу XIII Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно 25 березня 2024 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП (а.с. 1-10).

Згідно даних послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , убачається, що декларація про доходи за 2021 рік подана 25 березня 2024 року о 21:27 годині (а.с. 13-38, 86-111).

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №3462 від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 , депутат Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та приміткою до статті 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 1 статті 45 розділу VII та пункту 27 розділу XIII Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно 26 березня 2024 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП (а.с. 74-83).

Згідно даних послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , убачається, що декларація про доходи за 2022 рік подана 26 березня 2024 року о 00:13 годині (а.с. 13-38, 86-111).

Згідно даних рішення Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області від 17 листопада 2020 року №01-01-VIII визнано повноваження депутата цієї ради за ОСОБА_1 .

Відповідно до даних медичних довідок, наданих ОСОБА_1 , убачається, що останній звертався за медичною допомогою до лікаря 11 березня 2024 року, 21 березня 2024 року, 20 лютого 2024 року, 12 лютого 2024 року, 02 лютого 2024 року, 29 січня 2024 року (а.с.132-138).

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 280 КУпАП, регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до частини 1 статті 1726 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі ? «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 убачається, що вона не містить жодного доводу щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Натомість, ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційної скарги посилається на поважність причин невчасного подання декларації у зв`язку із перебуванням на лікуванні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Відповідно до підпункту "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон №1700-VII)народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у частині 5 статті 12 Закону№ 1700-VII.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на теперішній час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03 березня 2022 №2115-ІХ установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітного характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12 жовтня 2023 року.

Абзацом 1 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Глевахівської селищної ради, був зобов`язаний подати декларації про доходи за 2021, 2022 року у строк до 31 січня 2024 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що надані медичні довідки не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі датовані лютим-березнем 2024 року. Тобто, на момент лікування ОСОБА_1 уже порушено строки подання декларацій.

Доказів поважності не подання декларації у строк до 31 січня 2024 року скаржником не надано.

Ураховуючи наведене, посилання ОСОБА_1 на надані довідки, як підставу поважності не подання декларації про доходи у встановлені строки, суд першої інстанції правильно визнав необґрунтованими.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

З огляду на наведене, апеляційний суд робить висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук