Справа № 946/5589/25
Провадження № 3/946/1722/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративного провадження у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 тимчасово не працює

за здійснення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, 21.07.2025 року о 13 год. 40 хв. на відстані близько 1100 метрів від прикордонного знаку № 1371, на. відстані близько 950 метрах від лінії державного кордону, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), в рамках проведення активної фази заходів з протидії спробам незаконному перетину ДКУ та забезпечення безпеки на ДКУ, місячника «Слідопит-2025», прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Ізмаїл) на східній околиці н.п. Матроска, на напрямку Матроска (Україна) - Плауру (Румунія) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , (по БД «Оберіг» перебуває в статусі «Розшук») який мав намір незаконно перетнути державний кордон поза встановленим пунктом пропуску без відповідних документів на право перетину кордону з України в Румунію, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, тобто за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в скоєні правопорушення не визнав, дав пояснення, що вказаного правопорушення не скоював, наміру перетнути державний кордон не мав, слідував до села Матроска скрізь блокпост на додому після проходження ВЛК, знаходився на значній відстані від державного кордону.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних причин.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вбачається жодного доказу його провини.

Таким чином, безумовні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення відсутні, а наявні докази не становлять собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 204-1, 247, 251, 256, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КпАП України та ч. 1 ст. 287 КпАП України.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області В.М.Швець