Миколаївський апеляційний суд
Провадження № 33/812/264/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 172-8 КУпАП суддя Шеверіна Т.Д.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Вірченко Є.С.,

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисників - Скотникова О.М., Шилова В.Ю.,

прокурора - Шевченко В.П.

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новолелівка Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

притягнутого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду оперуповноваженого СКП ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. 3 п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Будучи наділений повноваженнями щодо доступу до інформації, яка міститься у державних інформаційних ресурсах з обмеженим доступом і зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) та автоматизованих системах, створених та захищених, відповідно до чинного законодавства, що може використовуватись лише у службовій діяльності у порядку, передбаченому законом, у тому числі, до інформації з обмеженим доступом, що міститься в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП), ОСОБА_1 , використовуючи для входу ІПНП особистий логін «ІНФОРМАЦІЯ_2» та персональний пароль, 20.12.2024 р. отримавши планшетний пристрій марки «Самсунг» (інвентарний номер 101460027), за його допомогою здійснив вхід до ІПНП на прохання свого знайомого. У проміжок часу з 17.54 год. до 18.04 год. ОСОБА_1 здійснено 7 перевірок за обліковим ІП «Особа» ІКС ІПНП з текстом запиту (запит по критеріям прізвище « ОСОБА_2 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_4 »). Після цього, використавши свій мобільний телефон марки «Самсунг», ОСОБА_1 зробив фотознімок інформації з обліків ІКС ІПНП із зображенням фотографій ОСОБА_5 та, цього ж дня, надіслав знімок у месенджері «Telegram» з мобільного номера НОМЕР_1 на адресу свого знайомого « ОСОБА_6 ». Внаслідок цього останній отримав інформацію з державних інформаційних ресурсів, яка не підлягає поширенню й передачі іншим особам. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає що, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства України, висновки суду не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у зв`язку з чим не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, (форми вини, мети, мотиву) не встановлена органом (особою), яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

На його думку, при складанні протоколу уповноважені органи мають чітко відображати в них, яка саме інформація була розголошена або незаконно використана в інший спосіб, конкретизуючи у який саме спосіб була використана інформація. Зазначений у протоколі мотив не знайшов підтвердження, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено та матеріалами справи не встановлено, будь-який майновий чи немайновий інтерес.

Також акцентує увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення та постанову судді місцевого суду не містить відомостей про форму його вини, яка, виходячи із визначення зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою.

Крім, того вважає, що твердження пояснення прокурора про використання інформації у своїх інтересах за диспозицією ст. 172-8 КУпАП відносяться лише до інших способів використання інформації, окрім незаконного розголошення, не заслуговують на увагу, оскільки за конструкцією диспозиції статті зазначений мотив вказаний після зазначення суб`єкта правопорушення особи, та відноситься до предмета правопорушення - інформації, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а тому стосується всіх зазначених способів вчинення правопорушення незаконного розголошення або використання в інший спосіб.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями статті 252 КУпАП України, визначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Крім того, згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р. № 1700-VII, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Ч. 1 ст. 172-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за незаконне розголошення або використання в іншій спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень.

В ст. 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

В ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна або службова інформація.

Згідно ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ним порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

В ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею місцевого суду зазначені вимоги закону дотримані.

Під час розгляду справи в місцевому суді ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, стверджував, що вранці 20.12.2024 р. він заступив на добове чергування та ніс службу на блок посту, розташованому при в`їзді до м. Очаків. Разом із ним, на блок посту також перебували військові. Оскільки виданий йому планшетний пристрій був майже розряджений, він, увійшовши до ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» з використанням власного логіну і паролю, залишив пристрій для підзарядки, внаслідок чого планшет протягом дня не перебував у полі його зору.

Хто саме використав планшет йому не відомо. ОСОБА_6 він знає у зв`язку із службовою необхідністю, а саме затриманням останнього на виконання ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в межах кримінального провадження. Ніякої інформації він останньому не передавав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що йому телефонував ОСОБА_7 і попросив «розібратися», під чим розумілось перевірити інформацію щодо місця знаходження, місця реєстрації чи проживання особи на прізвище ОСОБА_8 , оскільки той викрав гроші. Він, користуючись планшетом, перевірив чи є дані стосовно цієї особи по Миколаївській області. З`ясувавши, що зазначена особа не зареєстрована в Миколаївській області, він запропонував ОСОБА_9 звернутись з відповідною заявою до поліції.

Пояснення 30.01.2025 р. з приводу того, що він зробив 6 перевірок, сфотографував с планшету певну інформацію та надіслав її ОСОБА_10 , він надавав під тиском керівництва, побоюючись в подальшому збільшення перевірок по роботі і позбавлення премій.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що наказом ГУНП в Миколаївській області № 131 о/с від 14.02.2022 р. «По особовому складу» старший лейтенант ОСОБА_1 призначений на посаду оперуповноваженого СКП ВП №7 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Наказу Національної поліції України № 999 від 21.12.2020 р. визначено, що відділення поліції № 7 є структурним підрозділом Миколаївського районного територіального (відокремленого) підрозділу ГУНП в Миколаївській області.

З посадової інструкції оперуповноваженого СКП ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1, затвердженої 22.05.2023 р. з якою в цей же день ознайомлений ОСОБА_1 , вбачається, що відповідно до змісту п. п. 4.3 та 4.6 п. 4 цієї інструкції він несе відповідальність за розголошення інформації, що відноситься до інформації з обмеженим доступом, а також за неправомірне використання наданих службових повноважень та використання їх в особистих цілях.

За даними копії зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних, ОСОБА_1 13.06.2024 р. зазначене зобов`язання підписано, він зобов`язується «не опрацьовувати інформацію або пошукові запити до інформаційних підсистем системи ІПНП, якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків, у тому числі на прохання сторонніх осіб.

За змістом копії заявки про надання доступу до інформаційно-телекомунікаційної системи ІПНП №5758/57/-2024 від 13.06.2024 р., авторизованим користувачем зазначеної системи з логіном «ІНФОРМАЦІЯ_2» є співробітник ВП №7 МРУП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1

Як убачається з копії журналу № 85 видачі-прийому майна, закріпленого за черговою частиною ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, 20.12.2024 р. ОСОБА_1 отримав планшетний пристрій марки «Самсунг» (інвентарний номер 101460027).

З копії листа начальника УІАП ГУНП в Миколаївської області від 28.01.2025 р., у проміжок часу з 17.54 год. до 18.04 год. 20.12.2024 р. здійснено 7 перевірок за обліковим ІП «Особа» ІКС ІПНП з текстом запиту (запит по критеріям прізвище « ОСОБА_2 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_4 »), вказані запити здійснено авторизованим користувачем ІКС ІПНП з логіном «ІНФОРМАЦІЯ_2», який станом на 17.12.2024 р. належить співробітнику ВП № 7 МРУП ГЕНП в Миколаївській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи наведене, на думку апеляційного суду суддя місцевого суду, перевіривши усі обставини та дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП ОСОБА_1 - незаконно розголошено або використано в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових повноважень.

З приводу доводів апелянта про те, що суддя місцевого суду не обґрунтував наявність усіх ознак складу правопорушення, зокрема - мотиву вчинення, що на його думку, є ключовим для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що мотив не входить до обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП. Відповідальність настає за фактом неправомірного використання наданих повноважень, доступу до ресурсів, що надаються в межах публічної служби, якщо такий доступ здійснено не для виконання посадових обов`язків, а за особистою ініціативою, що підтверджується запитом від 20.12.2024 р. з 17.54 год. по 18.04 год. (запит по критеріям прізвище « ОСОБА_2 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_4 »).

Верховний Суд в свої рішеннях зазначає, що доступ посадової особи до службової інформаційної системи не з метою службових обов`язків, а з ініціативи самої особи, є самостійним порушенням, що підпадає під ст. 172-8 КУпАП. Посадовець не має права використовувати технічні чи інформаційні можливості служби для реалізації особистої ініціативи. Це кваліфікується як зловживання правом доступу до ресурсів, незалежно від настання наслідків чи наявності вигоди.

Європейський суд з прав людини Sporrong and Lonnroth v. Sweden (1982) вважає, що кожне втручання державного агента в особисту сферу, навіть без шкоди, має бути службово обґрунтованим. Доступ до конфіденційної інформації не допускається з власної ініціативи або «про всяк випадок».

ЄСПЛ Leander v. Sweden (1987) доступ до персональних даних посадовою особою допустимий лише у службових межах, під контролем, і лише у разі чіткої необхідності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, доводи апелянта про необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає таким, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 294, 296 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва