ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/5925/24 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/651/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бандирського А.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, згідно протоколу військовослужбовець, місце служби: військова частина НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 1 червня 2024 р. о 22 год. 05 хв. біля будинку № 315 по вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Бандирський А.С., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі.

Посилаючись на вимоги Інструкції № 1026 вказав, що відеозапис події, який міститься в матеріалах справи, повинен бути безперервним та відображати відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати особу, факт виявлення адміністративного правопорушення, порядок та процес огляду особи тощо.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який приймає участь у відсічі збройної агресії рф проти України, судові повістки про виклик суду не отримував, участі під час розгляду справи не приймав, про існування оскаржуваної постанови дізнався 20 березня 2025 року з сайту «Судова влада». У той же день, ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Бандирським А.С.

Після ознайомлення з матеріалами справи, захисник ОСОБА_1 адвокат Бандирський А.С. - 1 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу в даній справі, яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 7 квітня 2025 року, йому повернута через недотримання вимог ст. 271 КУпАП, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин у зв`язку із наступним.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З урахування того, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бандирського А.С. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі серії ААД № 511637 від 1 червня 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 1 червня 2024 р. Огляд на стан сп`яніння не проводився, у зв`язку з відмовою (а.с. 5);

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом, доданим до протоколу, зафіксовані обставини, що відбуваються на блокпості за участю ОСОБА_1 . Зокрема, приїзд співробітників поліції на місце події за викликом чергового блокпосту. Останній пояснює, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського ви вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній вказує, що вжив 50 грамів алкоголю. На твердження поліцейського «виходить ви керували ТЗ ВАЗ 2109 з ознаками алкогольного сп`яніння», ОСОБА_1 не заперечує (час запису 00:07:40). Слідує оголошення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння виявлених у водія ОСОБА_1 , зафіксовані пропозиція ОСОБА_2 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованих оглядів (час запису 00:08:15, 00:09:38).

При цьому, ОСОБА_1 жодного разу не висловив заперечень щодо керування ним транспортним засобом.

Отже, з огляду на сукупність зафіксованих обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці.

Таким чином, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На посилання апелянта про те, що відеозапис події, який міститься в матеріалах справи повинен бути безперервним та відображати відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати особу, факт виявлення адміністративного правопорушення, порядок та процес огляду особи тощо, суддя апеляційного суду зауважує, що відео-інформація, яка міститься в матеріалах справи наявна в достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвоката Бандирському Андрія Стефановичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Бандирського Андрія Стефановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5925/24