Справа № 274/4790/25
Провадження № 3/0274/1124/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Мороко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві, є громадянином України, пенсіонером, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

09.07.2025 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий на розгляд судді Мороко С.В.

Згідно з протоколом, 02.07.2025 об 11:00 м. Бердичеві по пров. Залізничний, 3, ОСОБА_1 здійснив збут самогону невстановленій особі, за ціною 50 грн. за 0,5 л., чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («AlimentariaSanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989, заява № 11681/85) зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення № 3236/03) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та яка достеменно знала про розпочате щодо неї провадження про притягнення до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, суддя доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, і протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 038850 від 02.07.2025;

- рапорт від 02.07.2025 чергового Бердичівського РВП, відповідно до якого 02.07.2025 об 11:26 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.07.2025 об 11:26 в м. Бердичеві пров. Залізничний, 3, ОСОБА_1 збуває саморобні алкогольні напої. Заявник ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.07.2025, в яких він зазначив, що 02.07.2025 о 09:30 продав 0,5 л. самогону невідомій особі, за ціною 50 грн., за місцем свого проживання.

Частина 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

В пункті 4 постанови від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність систематично, на постійній основі. У протоколі лише зафіксований факт разового продажу ОСОБА_1 нібито самогону. Необхідна ознака систематичності підприємницької діяльності ОСОБА_1 службовими особами Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області не доведена.

Також, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про особу, якій ОСОБА_1 збув самогон, про вилучені об`єкти торгівлі та виручку.

Крім того, важливим елементом, який має бути встановлений в цій категорії справ - це наявність у рідині, яку продає особа, вмісту спирту, проте в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку за версією працівників поліцію збував ОСОБА_1 , а відтак у суду відсутні достатні дані, аби вважати таку діяльність забороненою.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, яка є бланкетною, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Однак, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, назва якого впродовж його дії неодноразово змінювалася, втратив чинність з 01.01.2025 на підставі Закону України № 3817-IX від 18.06.2024.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява № 36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Мороко