ПОСТАНОВА

Справа № 137/924/25

23 липня 2025 р. 3/137/338/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з даних адміністративного матеріалу - не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2025 о 00 год 35 хв в с-щі Літин, по вул. Хмельницьке шосе, водій ОСОБА_1 керувала т/з ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання 23.07.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала (а.с. 13).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що ОСОБА_1 була обізнана про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Літинським районним судом Вінницької області, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 ..

Одночасно 22.07.2025 ОСОБА_1 до канцелярії суду подано клопотання про закриття провадження у справі, адже на переконання ОСОБА_1 існує декілька підстав, для цього, зокрема:

- відеозапис, доданий до адміністративних матеріалів, не фіксує момент управління автомобілем ОСОБА_1 . У ньому відсутні докази того, що особа дійсно керувала транспортним засобом, що мали б стати підгрунтям для її перевірки на стан сп`яніння;

-відеозапис не містить моментів, які підтверджують дотримання процедур, пов`язаних з відстороненням від керування транспортним засобом та проходженням медичного огляду. Відсутні дані про роз`яснення прав та обов`язків особи, що є порушенням норм;

-на відеозаписі не зафіксована пряма відмова від проходження огляду, що створює підстави для заперечення факту порушення ПДР. Заявляючи про готовність пройти огляд після неповного роз`яснення процедури, ОСОБА_1 доводить, що її волевиявлення було не до кінця усвідомлене;

-неправильне інформування про наслідки відмови, відсутність документально зафіксованих доказів відсторонення, а також наявність можливості проведення огляду в медичному закладі підтверджують, що ОСОБА_1 не була належним чином проінформована про свої права.

За вказаних обставин ОСОБА_1 клопотала про закриття провадження через відсутність події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 14-18).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про закриття провадження у справі, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 351658 від 05.06.2025 (а.с. 1) у якому зафіксовано обставини адміністративного правопорушення.

На основі моментів з відеозапису за назвою «шендюк 130» котрий знаходяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6), можна спростовуються аргументи у клопотанні ОСОБА_1 про закриття провадження у справі:

- 00:25: У водія ОСОБА_1 зафіксовано момент перебування за кермом автомобіля на проїжджій частині з увімкненим двигуном після зупинення працівником поліції. Також у своєму клопотанні вона не надала альтернативну версію подій, що ставить під сумнів її аргументи;

- 00:31: причина зупинки зазначена, як несправність підсвітки номерного знаку та непрацюючий задній лівий стоп. Це підтверджує правомірність зупинки автомобіля;

- 01:01: ОСОБА_1 визнає, що вона здійснює рух в комендантську годину;

- 02:10: Поліцейський запитує, чи вживала ОСОБА_1 щось, і повідомляє про запах алкоголю з автомобіля;

- 02:47: ОСОБА_1 прямо відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, запитуючи: «ну, а шо?»;

- 04:20: поліцейський пояснює наслідки відмови від проходження огляду та можливі правові наслідки, що підтверджує, що вона була проінформована про свої права;

- 04:38: поліцейський надає повторні пояснення про наслідки відмови, це ще раз підкреслює, що ОСОБА_1 була достатньо поінформована про свої права;

- 04:50: поліцейський пояснює про необхідність знайти іншого водія;

- 06:16 та 08:15: ОСОБА_1 визнає, що вживала пиво, уточнюючи, що випила 2 бокала пива пів години тому;

- 08:42: поліцейський пояснює допустиму норму алкоголю у крові;

- 09:50: інспектор поліції запрошує ОСОБА_1 для проходження процедури огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер»;

- 09:55: ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду, заявляючи: «Я не буду це робити», що є прямою відмовою та має юридичні наслідки.

Таким чином, всі ці моменти з відеозапису спростовують доводи ОСОБА_1 і підтверджують наявність об`єктивних доказів, які свідчать про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Це робить клопотання про закриття справи необгрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.