Справа №478/661/25 пров. №3/478/260/2025
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
15 липня 2025 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., з участю секретаря Поліщук С.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Японії, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354231 від 07.06.2025 року вбачається, що 07 червня 2025 року водій ОСОБА_1 о 10 год 00 хв., по вул. Москаленка, 40 в с. Михайлівка Баштанського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-ROC» номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Niva» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , що призвело до ДТП, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення повідомлення через мобільний месенджер WhatsApp, про що в матеріалах справи міститься відповідне повідомлення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.
Враховуючи те, що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував. ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлявся належним чином про місце час і розгляду справи, будь-яких дій з його боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно нього, не вчинялось, тому в силу ч.1 ст.268 КУпАП справа розглядається у його відсутності.
Представник ГУНП України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, просив при розгляді справи врахувати докази, які наявні у матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 Правил дорожнього руху України).
За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Адміністративним порушенням відповідно до ст.124 КУпАП, визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.п.4 п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа.
Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.
Отже, після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354231 від 07.06.2025 року, 07 червня 2025 року водій ОСОБА_1 о 10 год 00 хв., по вул. Москаленка, 40 в с. Михайлівка Баштанського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-ROC» номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Niva» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , що призвело до ДТП, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Крім того, до протоколу додано: схему місця ДТП від 07.06.2025 року, яка складена українською мовою та підписана ОСОБА_1 японською мовою; письмові пояснення відібрані у ОСОБА_1 , які складені англійською мовою та підписані останнім японською мовою.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та паспорту №ТR8287632 (копія) ОСОБА_1 є громадянином Японії, що свідчить про те, що останній не володіє українською мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту.
Відповідно до ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.
З матеріалів провадження вбачається, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354231 від 07.06.2025 року та оформлення доданих до нього документів, перекладача працівниками поліції залучено не було. Крім того, матеріали не містять жодного доказу з приводу того, що в ході складання протоколу стосовно громадянина іншої держави була зафіксована відмова від послуг перекладача.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).
Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).
Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що органами поліції в повній мірі було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа відносно якої складено протокол розуміла суть правопорушення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.
З наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки.
Вищезазначені факти вказують на суттєві порушення вимог ст.254 КУпАП, та вказаний протокол є недопустимим доказом, оскільки допущені інспектором поліції порушення при складанні даного протоколу позбавили суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Отже, внаслідок порушення права ОСОБА_1 , який є іноземцем, на перекладача та інших суттєвих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя
П о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КупАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Сябренко І.П.