Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/804/25
Єдиний унікальний №733/1345/25
Постанова

Іменем України

21 липня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу, 24 червня 2025 року об 11-00 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї стосовно своєї дочки ОСОБА_2 , в адресу якої висловлювався нецензурною лайкою, у результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, яка викликалася засобами поштового зв`язку.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була присутня під час його складення, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться в Ічнянському районному суді, а отже була обізнана про місце розгляду справи, але не вжила жодних заходів щодо з`ясування обставин щодо стану розгляду справи.

Також на офіційному сайті судової влади розміщувалося оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду.

За таких обставин, судом було вжито всі заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, що є підставою для розгляду справи за відсутності останнього, оскільки його дії суд розцінює як зловживанням процесуальними правами, що свідчить про затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 457064 від 24 червня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 24 червня 2025 року, відповідно до яких остання зазначила, що 24.06.2025 року вона перебувала на роботі, коли до неї зателефонував син ОСОБА_3 і повідомив, що до них прийшла її мати, яка вчинила сварку та побила банки, після чого була викликана поліція, письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання зазначила, що вона 24.06.2025 року прийшла додому до своєї дочки, яка в цей час була на роботі, де розбила пару банок та пішла до себе додому, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.06.2025 року.

Однак, досліджені судом матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно своєї дочки ОСОБА_2 .

Так, згідно протоколу, 24 червня 2025 року об 11-00 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї стосовно своєї дочки ОСОБА_2 , в адресу якої висловлювався нецензурною лайкою, у результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

Так, відповідно до ст. 279 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Як убачається з матеріалів, останні взагалі не містять заяви потерпілої ОСОБА_2 про вчинення будь-яких дій домашнього насильства стосовно неї її матір`ю ОСОБА_1 , зокрема, відомостей про висловлювання останньою в адресу своєї дочки нецензурною лайкою.

Більш того, із пояснень самої ОСОБА_2 видно, що під час події, яка сталася 24.06.2025 року, її вдома не було, про що також у своїх письмових поясненнях зазначила і сама ОСОБА_1 .

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічногохарактеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Т

Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні не доведено факту винних дій ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі стосовно останньої у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик