ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/872/24 Номер провадження 33/814/596/25Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бульбах Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бульбах Н.М., на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03 листопада 2024 року о 23 годині 41 хвилині по вул. Медовій, 6 у с. Михайлівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Бульбах Н.М. просить скасувати постанову Машівського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2025 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не надав належної та об`єктивної оцінки доказам у справі, не врахував те, що: ОСОБА_1 зазначав, що він не керував автомобілем, а сів на водійське сидіння з метою вимкнення світла фар і такі його показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 та даними відеозапису; матеріали справи не містять доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і складений щодо нього протокол ґрунтується на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, допитав лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №296918 03 листопада 2024 року о 23 годині 41 хвилині ОСОБА_1 по вул. Медовій, 6 у с. Михайлівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з аналізу яких установлено, що 03 листопада 2024 року о 23 годині 41 хвилині по вул. Медовій, 6 у с. Михайлівка Полтавського р-ну Полтавської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Після зупинки ОСОБА_1 вийшов із місця водія вказаного вище транспортного засобу, в якому були ввімкнені: світло фар, задній правий світловий прилад, підсвітка заднього номерного знаку й панелі приладів у салоні, надав поліцейському, зокрема, водійське посвідчення, погоджувався з правильністю ідентифікації поліцією його як водія, на твердження поліцейського не заперечував те, що керував транспортним засобом «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією, а також на запитання поліцейського щодо напрямку його руху підтвердив факт керування ним цим автомобілем, обізнаність із несправністю лівого світлового приладу керованого ним транспортного засобу. Затим поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього алкогольного сп`яніння, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, й ОСОБА_1 як водій на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 1, 13 проміле алкоголю в крові. Перед доставленням ОСОБА_1 у медичний заклад він пропонував поліції від`їхати автомобілем назад, посилаючись на те, що знаходився біля території чужого домоволодіння, та в телефонній розмові з іншою особою підтвердив, що він був зупинений поліцією, а також перебування в нього ключів від автомобіля «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 . За результатами проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здроров`я теж установлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, про що лікарем надано відповідний медичний висновок (а.с.9).

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє підтвердження в змісті акту огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», роздруківці з цього приладу з отриманими результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 1, 13 проміле алкоголю в крові (а.с.3-6), та висновку медичного огляду КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» №477 від 04 листопада 2024 року, якими встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

У судовому засіданні апеляційної інстанції лікар ОСОБА_3 підтвердив наданий ним зазначений вище медичний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та навів ознаки, зокрема, на підставі сукупності яких ним було надано вказаний висновок.

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Окрім того, сам ОСОБА_1 у судовому засіданні місцевого суду підтвердив те, що на відеозаписі зафіксовано рух його автомобіля, він перебував у стані після вживання алкоголю 03 листопада 2024 року та не повідомляв поліції, що не керував транспортним засобом. Проте його показання з приводу того, що він не керував автомобілем, а це здійснював ОСОБА_2 , він же ( ОСОБА_1 ) лише вийшов вимкнути світлові прилади транспортного засобу, та посилання в апеляційній скарзі в світлі викладеного вище на показання свідка ОСОБА_2 , який, як ним підтверджено, є знайомим ОСОБА_1 , про те, що він ( ОСОБА_2 ) 03 листопада 2024 року приблизно о 23 годині доставив транспортний засіб ОСОБА_1 до двору сім`ї Соляників у с. Михайлівка, де його залишив, є неспроможними, оскільки спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю, не викликає сумнівів у своїй достовірності та безумовно підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння за встановлених місцевим судом обставин. Окрім того, навіть, виходячи зі змісту показань свідка ОСОБА_2 , користування ним зазначеним вище транспортним засобом 03 листопада 2024 року до приблизно 23 години не виключає факт керування в подальшому ОСОБА_1 цим автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (03 листопада 2024 року о 23 годині 41 хвилині).

Водночас суд апеляційної інстанції констатує, що аналіз точних і детальних обставин зупинки поліцією транспортного засобу «ВАЗ 21114», н.з. НОМЕР_1 , його розташування співвідносно інших об`єктів, що зафіксовані відеозаписами з реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, часу вчинення дій, який міститься в інших джерелах: роздруківці з приладу «Драгер», медичному висновку та екрані телефону поліцейського, відображеному на відеозаписі, свідчить про те, що за хронологією та динамікою розвитку подій поліцейські саме після зупинки підійшли до водія вказаного вище автомобіля ОСОБА_1 , а не майже через годину, як про це безпідставно йдеться в апеляційній скарзі. Відмінність же часу на бодікамері поліцейського свідчить про наявність неточності налаштування часу (яка вимірюється хвилинами в межах до однієї години), разом з тим, згадана обставина не впливає на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за встановлених першою судовою інстанції обставин, правильність і необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На доводи ж апеляційної скарги, що стосуються ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Згідно з матеріалами відеофіксації поліцією після зупинки водія ОСОБА_1 було встановлено наявність достатніх підстав уважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зокрема, виявлено наявний у нього запах алкоголю з порожнини рота, й відповідно висунуто ОСОБА_1 вимогу щодо проходження огляду на стан названого сп`яніння. І в направленні на медичний огляд поліцейським зафіксовано наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, а також порушення координації рухів, що є ознаками алкогольного сп`яніння. До того ж, як наслідок, обгрунтованість установлених поліцейським підстав для висновку про знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджено за результатами здійснених оглядів на місці зупинки з використанням поліцейським спеціального технічного засобу та в медичному закладі, якими підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував, у тому числі на момент виконання функцій водія, в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 ), що підтверджується даними довідки САП Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області та не оспорюється в апеляційній скарзі (а.с.7).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бульбах Н.М., залишити без задоволення, а постанову Машівського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун