Справа № 201/4166/25
Провадження № 3/201/1603/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 березня 2025 року о 19 годині 01 хвилин, керуючи автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_1 , при повороті праворуч в районі електроопори № 180 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «Ford», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого автомобіль «KIA» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на зустрічний автомобіль «Porsche», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він, в час та місці, зазначені в протоколі, здійснюючи маневр перестроювання зліва направо з метою подальшого повороту праворуч переконався у відсутності перешкод для цього, при цьому не бачив приближення автомобіля «Ford» правою крайньою смугою, напевно через велику швидкість останнього, що, на його думку, призвело до наслідків, які настали.

Захисник Саковича Б.Л. під час розгляду справи клопотала про закриття провадження в даній справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 27 березня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього відбулось внаслідок того, що водій ОСОБА_1 перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та змінив траєкторію руху зліва направо у напрямку, по якому вже слідував та наближався попутно позаду інший водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх напрямки руху перетнулись між собою, що призвело до зіткнення останніх між собою та некерованого руху автомобіля «КІА», який здійснив наїзд на зустрічний автомобіль «Porsche», також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями водіїв-учасників події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 283484 від 27 березня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином суд робить висновок про винуватість водія ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду встановлено, що саме останнім було змінено напрямок руху праворуч, чим зменшено відстань до смуги руху попутного автомобіля «Ford», водія якого ОСОБА_2 в цей час наближався позаду справа та не змінював своєї траєкторії, а отже саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Також відповідне положення на проїзній частині транспортних засобів, керованих водіями-учасниками цієї події, дає можливість відтворити механізм їх зіткнення між собою, що відбулось в момент коли водій ОСОБА_1 перетнув смугу руху по якій позаду наближався інший водій ОСОБА_2 , а тому автомобіль «KIA» розташувався на дорозі в напіврозгорнутому стані під кутом по відношенню до її країв та іншого автомобіля «Ford», який в свою чергу знаходився в безпосередній близькості від бордюру справа.

Водночас аргументи захисника щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, оскільки він не змінював дорожню обстановку, а рухався у напрямку, який був обраний ним раніше, водночас саме водій ОСОБА_1 змінив напрямок руху праворуч в момент безпосереднього наближення попутного справа автомобіля «Ford».

З приводу зауважень зі сторони захисту щодо наявності недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам, зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, попередні напрямки руху водіїв, транспортні засоби, причетні до цієї пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, а також інші відомості, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко