ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/541/25Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/396/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови, 25 березня 2025 року о 10 год. 06 хв. в м. Бучач, вул. Шкільна, водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, поведінка не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя, від огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, в медичний заклад їхати не бажав, дане порушення вчинене двічі протягом року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

працівники поліції діяли незаконно, грубо та нецензурно висловлювалися;

працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, такі були відсутні;

жодної з наведених у ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дзьоба О.Б. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1 № 281086 від 25 березня 2025 року; рапорті старшого інспектора чергового ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчук Б.М. від 25 березня 2025 року; постанові серії ЕНА № 4348027 від 25 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «Бучацька міська лікарня» від 25 березня 2025 року; копії постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст.35 Закону України Про Національну поліцію однією з підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для перевірки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що останній керував транспортним засобом, та здійснив зупинку на проїжджій частині, де унеможливив зустрічний роз`їзд, що і було озвучено працівниками поліції ОСОБА_1 (файл export-2ryr4 з 10:08:45 год).

Окрім того, наявність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4348027 від 25 березня 2025 року.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння і те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, не спростовують правильності висновків про наявність складу правопорушення, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а водій відповідно до вимог п.2.5. ПДР зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Окрім цього, ознака алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), яка була визначена поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25 березня 2025 року так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівники поліції діяли незаконно, грубо та нецензурно висловлювалися, оскільки з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції неправомірних дій відносно ОСОБА_1 . Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня для вжиття заходів дисциплінарного впливу.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя