Єдиний унікальний номер 175/5630/25
Провадження № 3/175/2453/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , тракториста-машиніста бульдозера інженерно-технічного відділення взводу матеріального забезпечення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Дніпровського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності військової частини НОМЕР_1 , тракториста-машиніста бульдозера інженерно-технічного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , за вчинення військового адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення від 18 квітня 2025 року №67/25, 17.04.2025 старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді тракторист-машиніст бульдозера інженерно технічного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , за яким закріплено відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 військовий транспортний засіб «Opel Zafira-A» військовий номер НОМЕР_3 , здійснюючи поїздку за маршрутом вказаному у бойовому розпорядженні, тобто маючи повноваження щодо управління цим майном військової частини, встановлювати порядок зберігання майна та забезпечувати контроль його зберігання, а значить будучи наділеним адміністративно-господарськими функціями, відповідно будучи військовою службовою особою в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП, в порушення ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сип України, наказу Міністра оборони №678 від 12.12.2016 «Про затвердження Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України», недбало поставився до військової служби, достовірно знаючи, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, розпочав рух по вказаному маршруту за кермом закріпленого за ним транспортного засобу, та в подальшому 17.04.2025, тобто під час особливого періоду, близько 07 год. 00 хв. по вул. О. Тихого у м. Краматорськ керував ввіреним йому військовим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та спричинив дорожню транспортну пригоду чим пошкодив військовий транспортний засіб. Таким чином солдат ОСОБА_1 , недбало поставився до військової служби, що виразилося в керуванні службовим (військовим) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тим самим ОСОБА_1 поставив під загрозу ввірене йому військове майно, пошкодив вказане майно та загрожував безпеці учасників дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив приписи Статуту внутрішні служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав раніше надане клопотання та просив зупинити провадження у даній справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби (на період проходження ним військової служби).

23 червня 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника в зупиненні провадженні, оскільки зазначене клопотання необґрунтовано і безпідставне та відсутні передбачені законом підстави для зупинення провадження у справі.

15 липня 2025 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтримав раніше надане клопотання та просив об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 175/5630/25 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №175/8818/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справу №175/8819/25 за ст. 124 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд розглянувши вказане клопотання вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для об`єднання матеріалів справи.

Разом з цим, представник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, а також іншими документами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як убачається із матеріалів справи, до матеріалів справи не надано копій постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за іншими складеними протоколами відносно останнього, для дослідження судом, оскільки його не притягнуто у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності.

Враховуючи той факт, що до суду не надано доказів (постанову суду) підтверджуючих, що ОСОБА_1 керував ввіреним йому транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та саме він спричинив дорожню транспортну пригоду, тому не можна стверджувати про те, що в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності такт ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43рішення від14.02.2008у справі«Кобець протиУкраїни» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумнім є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є недоведеною та суду не наданого достатніх та допустимих доказів вини останнього у вчиненні недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні фактичні обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність вини ОСОБА_1 в порушенні ним правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Отже, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись ч. 1ст.247КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за ст. 172-15 ч. 2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя О.Г. Васюченко