Справа № 331/4038/25
Провадження № 3/331/1415/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958, складеного 01.07.2025, 06.06.2025 о 10:15, м. Запоріжжя, вулиця Рекордна, 34Б, 06.06.2025 о 10 год. 15 хв., м. Запоріжжя, Олександрівський р-н, проспект Соборний, біля буд. 111а, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи посадовою особою (майстер дільниці контактної мережі підприємства Запоріжелектротранс), відповідальною за утримання тролейбусної контактної мережі, допустив неналежне її утримання, внаслідок чого було пошкоджено т.з. Mercedes Benz 312d, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 1.5 ПДР, п.5.10.1, п. 5.10.2 ДСТУ 8749-2022, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

21.07.2025 захисником особи, яка притягається до відповідальності адвокатом Клименком Т.І. до суду були подані письмові заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення, у яких він просить закриття провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Зокрема, він послався на те, що до матеріалів справи не було долучено доказів того, що саме ОСОБА_1 був відповідальною особою за належне утримання контактної мережі на ділянці в районі пр. Соборного, буд. 111А, у м. Запоріжжі, на момент ДТП. Також, за твердженням захисника, у матеріалах справи відсутня посадова інструкція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, де були б зафіксовані його посадові обов`язки. Тобто, захисник приходить до висновку про те, що до матеріалів справи не було долучено доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 на момент ДТП не був учасником дорожнього руху у розумінні п. 1.5 ПДР, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вказаної норми. Тому захисник робить висновок про те, що опис дій, які поставлені у вину його підзахисному, не відповідають тому складу правопорушення, який вказано у протоколі.

Крім того, захисник посилається на те, що станом на 06.06.2025 тролейбусна контактна мережа «Запоріжжя-1» - «ТЦ «Україна» знаходилася у технічно-справному стані. Її профілактичний ремонт проводився згідно з графіком у травні 2025 року. Її технічний стан відповідає вимогам ДСТУ 3587:2022, що підтверджується довідкою по службі електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс» про технічний стан контактної мережі.

У той же час, захисник вважає, що причини обриву тролейбусної контактної мережі не встановлені та не перевірені правоохоронними органами, а тому не доведено, чи знаходяться дії або бездіяльність ОСОБА_1 у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Крім того, із матеріалів справи незрозуміло, якими діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 допустив падіння контактного дроту та порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні контактної мережі. Тобто, за твердженням захисника, висунуте його підзахисному обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, не відповідає Конвенційному принципу правової визначеності та є неконкретним.

Захисник звертає увагу також і на те, що долучений до матеріалів справи акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складено без присутності представника підрозділу, який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, та у ньому не зазначено про невідповідність обстежуваної ділянки ДСТУ 8749-2022. У зв`язку з цим, на переконання захисника, вказаний акт не може бути належним доказом у даній справі.

Також він вважає, що рапорти поліцейських не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до постанови КАС ВС від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а (провадження №К/9901/33786/18).

У зв`язку з цим захисник робить висновок про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Клименко Т.І. у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у даній справі та просив його задовольнити. Також він звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше, ніж через 24 год. після виявлення особи, яка його вчинила. Крім того, він зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення ОСОБА_1 . ДСТУ 8749-2022, а в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2025 вказано про те, що експлуатаційний стан обведеної ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22. Також він зазначив, що долучені до матеріалів справи копія листа підприємства «Запоріжелектротранс» від 20.12.2023 №03/2880 та копія посадової інструкції майстра дільниці контактної мережі служби електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс» не є належними доказами у даній справі, оскільки у них відображена інформація станом на 2023 рік та на 2019 рік відповідно, у той час як описані у протоколі про адміністративне правопорушення події мали місце 06.06.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, а також на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене у ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши клопотання та пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 4 ст. 140 КУпАП порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в недодержанні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів.

Головною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях, місць провадження робіт та створенням аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Під час розгляду справи судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025, копію схеми місця ДТП від 06.06.2025, копію акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2025, копії письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.06.2025, рапорт старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП від 01.07.2025, рапорт інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Запорізькій області ДПП від 10.06.2025, копію листа підприємства «Запоріжелектротранс» від 20.12.2023 №03/2880, копію посадової інструкції майстра дільниці контактної мережі служби електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс», фотокартки з місця події, інформацію з підсистеми «Адмінпрактика» щодо ОСОБА_1 , відеозаписи, на яких зафіксовані обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , довідку по службі електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс» про технічний стан контактної мережі, підписану начальником СЕГ ОСОБА_3 , копію графіка технічного обслуговування (профілактичного ремонту) контактної мережі трамвая і тролейбуса на 2025 рік та копію Книги завдань контактної мережі СЕГ.

У той же час, як встановлено у ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пп. 5 п. 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

У додатку 2 до вказаної інструкції наведено форму акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, яка передбачає, зокрема, його складання у присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, а також за участі двох свідків.

У той же час, як вбачається із долученої до матеріалів справи копії акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2025, під час його складання представник підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, та свідки не залучалися.

Крім того, незважаючи на зазначення у цьому акті про здійснення фіксації на нагрудні відеореєстратори 475311 та 474599, відеозаписи з цих відеореєстраторів щодо подій 06.06.2025 до матеріалів справи долучені не були.

При цьому, на долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано лише обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за місцем його роботи.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що зазначений акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2025 не може бути визнаний допустимим доказом неналежного стану ділянки вулично-шляхової мережі за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суддя звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025 вказано про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 1.5 ПДР, п.5.10.1, п. 5.10.2 ДСТУ 8749-2022, однак, до матеріалів справи не було долучено жодного документу на підтвердження виявлених порушень саме цих положень ДСТУ.

При цьому, в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2025 вказано про те, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22, але конкретні положення цього ДСТУ, які були порушені, також вказані не були.

Крім того, у рапорті старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП від 01.07.2025 зазначено про те, що під час обстеження ділянки вулично-шляхової мережі поліцейським ОСОБА_4 було встановлено, що елемент контактно-кабельної мережі тролейбусної лінії не забезпечує експлуатаційні параметри, надійність об`єкта та безпечний рух транспортних засобів під ним у порушення вимог п. 1.5 ПДР, п. 5.10.1 та п. 5.10.2 ДСТУ 3587:2022.

У той же час, порушення вимог ДСТУ 3587-22 ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025 не інкримінується.

Також суддя враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 травня 2020 року у справі №524/4668/17 дійшов висновку про те, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вони є зацікавленими особами у розгляді справи, а тому їх врахування ставило б під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Тому суддя не враховує як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, рапорт старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП від 01.07.2025 і рапорт інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Запорізькій області ДПП від 10.06.2025.

Також суддя не бере до уваги копію листа підприємства «Запоріжелектротранс» від 20.12.2023 №03/2880, оскільки у ньому йдеться про те, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за технічний стан тролейбусної контактної мережі по пр. Соборному біля буд. 100 в м. Запоріжжі. Натомість, дана інформація надавалася ще у грудні 2023 року, а події, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, мали місце 06.06.2025. Тобто, актуальність даної інформації на даний час викликає великі сумніви.

Крім того, у вказаному листі зазначена інформація про відповідальну особу за стан тролейбусної контактної мережі по пр. Соборному біля буд. 100 в м. Запоріжжі, а у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025 місцем події вказано м. Запоріжжя, пр. Соборний біля буд. 111а. При цьому, інформації про те, хто є відповідальною особою за стан тролейбусної контактної мережі у м. Запоріжжі по пр. Соборному саме біля буд. 111а матеріали справи не містять.

Також суддя не бере до уваги копію посадової інструкції майстра дільниці контактної мережі служби електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс», оскільки вона була долучена до листа підприємства «Запоріжелектротранс» від 20.12.2023 №03/2880 і щодо її актуальності на даний час також виникають великі сумніви.

Крім того, суддя враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку, як слушно зауважив захисник, події, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, мали місце 06.06.2025. При цьому, у цей же день у ОСОБА_1 були відібрані письмові пояснення щодо цих подій. Проте, сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 було складено лише 01.07.2025.

При цьому, у рапорті від 01.07.2025 старший інспектор ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП вказує про те, що були проведені розшукові дії, в результаті яких було виявлено особу, яка вчинила правопорушення.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що у період з 06.06.2025 по 01.07.2025 проводилися хоч які-небудь дії чи збиралися хоч якісь матеріали, бо майже всі основні матеріали справи, у тому числі й письмові пояснення особи, щодо якої у подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення, датовані 06.06.2025.

Тому суддя погоджується з твердженням захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025 було складено з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Також суддя погоджується з твердженням захисника про те, що матеріали справи дійсно не містять беззаперечних доказів того, що саме певні конкретні дії або бездіяльність ОСОБА_1 призвели до неналежного утримання тролейбусної контактної мережі, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб.

При цьому, суддя враховує надану захисником довідку по службі електрогосподарства підприємства «Запоріжелектротранс» про технічний стан контактної мережі, підписану начальником СЕГ Стаценком Р., відповідно до якої контактна мережа по тролейбусній лінії на ділянці «Запоріжжя-1» - «ТЦ «Україна», а саме: по пр. Соборному в районі пл. Вернадського станом на 06.06.2025, знаходилась в технічно-справному стані. Профілактичний ремонт (технічне обслуговування) контактної мережі на вказаній ділянці проводився згідно графіку в травні 2025 року. Технічний стан контактної мережі на ділянці відповідає вимогам ДСТУ 3587:2022.

Також на підтвердження викладених у зазначеній довідці фактів захисником до заперечень було долучено копію графіка технічного обслуговування (профілактичного ремонту) контактної мережі трамвая і тролейбуса на 2025 рік та копію Книги завдань контактної мережі СЕГ, які суддя також бере до уваги.

При цьому, суддя не враховує посилання захисника на те, що п. 1.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , може бути застосований лише щодо учасників дорожнього руху, яким ОСОБА_1 у даному випадку не був.

До даного висновку суддя приходить тому, що п. 1.5 Правил дорожнього руху прямо зазначає про дії або бездіяльність не лише учасників дорожнього руху, але й інших осіб.

Суддя також враховує, що відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, до яких відносяться, зокрема, забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б у судді жодних сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Крім того, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, акцентовано увагу на тому, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому, суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за викладених вище обставин суддя приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог ПДР та ДСТУ 8749-2022, про які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377958 від 01.07.2025, до суду надано не було.

При цьому, суддя також враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

При цьому, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 140, ст. ст. 247, 251, 252, 254, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК