"15" липня 2025 р. Справа № 363/1473/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Так, зі змісту протоколу серії ЕПР1 №271629 від 14.03.2025 року слідує, що 14.03.2025 року о 20 год. 28 хв. в м. Вишгороді по пр. Шевченка вул. Поповича, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру за №852771, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від ОСОБА_1 26.06.2025 року до суду спрямовані письмові пояснення, в яких він зазначав, що 14.03.2025 року приблизно о 20 год. 20 хв. дійсно керував автомобілем марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 . Так, на перехресті проспекту Шевченка та вулиці Поповича в м. Вишгороді, здійснював маневр розвороту в чітко передбаченому для цього місці, рухаючись головною дорогою з увімкненим лівим покажчиком повороту, переконавшись у відсутності перешкод з боку зустрічного руху, почав виконувати маневр та в цей момент з другорядної дороги раптово виїхав автомобіль марки Nissan X Trail, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який не зупинився, не переконався в безпеці маневру, виїхав на перехрестя, що й призвело до зіткнення транспортних засобів. Після ДТП ОСОБА_1 не залишив місце події, поспілкувався з іншим водієм, досяг з ним домовленості про добровільне відшкодування збитків останнім та, переконавшись у відсутності подальших наслідків почав вживати алкоголь, тобто вже після події, що сталася, але до виклику працівників поліції. Пізніше стало очевидним, що ОСОБА_2 не мав наміру виконувати домовленість, викликав поліцію, повідомивши про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, що на думку останнього є спробою уникнути відповідальності за вчинене ДТП, шляхом перекладання провини. Після прибуття працівників поліції, ОСОБА_1 не уникав спілкування з ними, не перешкоджав їм, вони зафіксували обставини пригоди, склали схему, опитали водіїв та склали протокол за ст. 124 КУпАП на ОСОБА_2 . Щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 вважав її одним із дозволених варіантів, а тому обрав саме відмову, при цьому ознак сп`яніння йому озвучено не було. Щодо того, що на відео дружина ОСОБА_1 повідомляє, що ОСОБА_1 п`яний після ДТП, то ця її заява зроблена емоційно з чиїх слів. Таким чином ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. А відтак, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів та пояснень останнього.

Адвокат Александров Д.О., що захищає ОСОБА_1 суду пояснив, що на його думку, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем у стані сп`яніння, а вжив спиртне вже після ДТП, що сталася не з його вини.

Допитані судом, за клопотанням захисника Александрова Д.О., працівники Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили наступне:

Так, ОСОБА_4 суду показав, що ним та його напарником ОСОБА_3 було отримано повідомлення про ДТП в березні 2025 року вже ввечері, крім того, повідомлення містило інформацію, що один з водіїв перебуває в стані сп`яніння. Приїхавши на місце були складені два протоколи: протокол серії ЕПР1 за №271629 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, протокол ЕПР1 за №271610 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього виявлені ознаки сп`яніння, крім того, інший водій ОСОБА_2 вказував на те, що ОСОБА_1 був за кермом в стані сп`яніння. ОСОБА_3 пояснив, що він особисто складав схему, опитував водіїв, ОСОБА_1 повідомив йому, що вжив алкоголь після ДТП, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але той відмовився, при цьому не посилався на вживання спиртного після події, що сталася. Відео з бодікамери дійсно складається з двох фрагментів тому, що це відбувалося вже ввечері і бодікамера потребувала зарядки, а відтак було зафіксовано лише процедуру огляду на стан сп`яніння, а саме як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, але той відмовився.

ОСОБА_3 суду показав, що разом з ОСОБА_4 перебував на чергуванні, вони тримали виклик про ДТП за участю двох водіїв, прибувши на місце було виявлено в тому числі і ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, йому ОСОБА_3 запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, або на місці зупинки транспортного засобу, або у лікарні, але той відмовився, при цьому ОСОБА_3 роз`язнив наслідки такої відмови, тобто відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 ЗУ "Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року за №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані зокрема наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст. 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Так зі змісту протоколу серії ЕПР1 №271629 від 14.03.2025 року слідує, що 14.03.2025 року о 20 год. 28 хв. в м. Вишгороді по пр. Шевченка вул. Поповича, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру за №852771.

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості.

Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зміст зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі. Вказаний протокол підписано особою, що його склала та самим ОСОБА_1 .

Відомості про те, що ОСОБА_1 та/або його представникоскаржували у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання відносно нього цього протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №271629 від 14.03.2025 року відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Крім того, факт відмови 14.03.2025 року водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується доданими до протоколу та дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану сп`яніння від 14.03.2025 року, в якому працівником поліції зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, у відповідній графі направлення вказано, що останній від огляду відмовився;

- актом огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів від 14.03.2025 року, в якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №271610 від 14.03.2025 року, зі змісту якого слідує, що 14.03.2025 року в м. Вишгороді на проспекті Шевченка, сталася ДТП, за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 та рухався по головній дорозі. Протокол складено відносно водія ОСОБА_2 за порушення останнім п. 16.11 ПДР України за ст. 124 КУпАП;

- копією схеми місця ДТП від 14.03.2025 року, що сталася за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- поясненнями ОСОБА_2 , зі змісту яких слідує, що 14.03.2025 року о 20 год. 20 хв. він керував автомобілем Nissan X Trail, д/н НОМЕР_2 , рухався в напрямку проспекту Шевченка, потім впевнившись, що ліворуч відсутні автомобілі, зупинився для повороту, в цей час під`їхав автомобіль Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 , водій якого почав виконувати розворот незважаючи на те, що ОСОБА_2 йому подавав звукові сигнали і, як наслідок вдарив його автомобіль. Потім з автомобіля Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 вийшов водій в стані алкогольного сп`яніння, впав біля машини, на сидінні авто лежала пляшка зі спиртним;

- розпискою ОСОБА_5 , яка від працівників поліції отримала автомобіль Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 і зобов`язалася не передавати його ОСОБА_1 .

Зі змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами пункту першого частини першої ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння 14.03.2025 року підтверджується також і матеріалами відеозапису, долученого до вказаного вище протоколу, з яких вбачається, що поліцейський указав на можливість перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд у встановленому законом порядку, що передбачено ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме: за допомогою технічного засобу на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. На ці пропозиції пройти огляд у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відповів відмовою, ця відмова є чіткою, зрозумілою та не викликає її неоднозначного тлумачення. При цьому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а саме складання протоколу. Крім того, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 оспорює факт вживання, навпаки зазначає, що не вживав. Таким чином в діях поліцейського не встановлено порушень зазначених вище нормативних документів під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Таким чином на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 №271629 від 14.03.2025 року, за яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП - огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку пропозиція пройти огляд водію ОСОБА_1 на стан сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я відбувалася із застосуванням технічних засобів відеозапису, що у розумінні положень ч. 2 ст. 266 КУпАП є самодостатнім способом дотримання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що із наданого суду відеозапису не вбачається моменту виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, що працівники патрульної поліції не вказали на певні ознаки його сп`яніння, не вчинили жодних дій щодо їх виявлення і перевірки, а відтак порушили процедуру запропонованого огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, виходячи з того, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд на стан сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння були перелічені, зазначені документи підписані працівниками поліції, самим ОСОБА_1 (протокол).

Крім того, посилання на те, що відеофіксація обставин, викладених в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відбувалася з порушенням закону, судом теж не приймаються, оскільки ст. 251 КУоАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпного переліку документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами, а відтак відеозапис, здійснений працівником поліції, що містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП. Крім того, чинними нормами КУпАП не встановлено вимог щодо визнання доказів недопустимими, а тому наявний у справі відеозапис, проведений поліцейським у цьому провадженні, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 є належним і допустимим доказом.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів, примусу чи інших дій, які б могли призвести до неправомірного складання відносно нього протоколу.

Так, доводи ОСОБА_1 , викладені в письмових поясненнях з приводу того, що працівники поліції нібито запропонували йому три варіанти дій, в тому числі і право на відмову від проходження огляду, спростовуються матеріалами доданого до протоколу відеозапису, з якого чітко вбачається, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови, а саме те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та його представником не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівниками поліції не було надано йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, а відтак відсутні підстави вважати, що його було обмежено у процесуальних правах, в тому числі й у праві на захист.Разом з тим, доданим до протоколу відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, не виявляв бажання скористатися правовою допомогою.

Відхиляє суд і доводи представника ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази наявності події керування ним транспортним засобом, виходячи з наступного:

Так, суд зазначає, що доведеність тих чи інших обставин правопорушення не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, положення цієї статті передбачають, що обставини, які утворюють елементи складу правопорушення, можуть встановлюватися на основі сукупності в тому числі і непрямих доказів, за умови, що логічний аналіз їх взаємозв`язку підтверджує відповідні обставини.

При цьому доказування часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі всіх доказів, які вказують на характер дій, спосіб вчинення діяння, обстановку, в якій діяла особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність або недоведеність винуватості особи поза розумним сумнівом.

Саме таким принципом і потрібно керуватися у даному випадку, проаналізувавши надані докази у справі і, навівши аргументи, чому вони у сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 14.03.2025 року транспортним засобом.

Так, доданий до протоколу відеозапис дійсно не містить даних про безпосереднє керування ОСОБА_1 14.03.2025 року транспортним засобом марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 . В той же час, з оглянутого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції підходять до зазначеного автомобіля, поруч з яким стоїть ОСОБА_1 , який не оспорює факту керування ним автомобілем, як і не оспорює цього факту і його дружина ОСОБА_5 . Крім того, з доданих до протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП матеріалів, а саме копії протоколу серії ЕПР1 за №271610 від 14.03.2025 року та пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем. Також не оспорює факт керування транспортним засобом марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 і сам ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, зазначаючи власноруч, що 14.03.2025 року приблизно о 20:20 він керував автомобілем марки Mercedes-Benz Е200, д/н НОМЕР_1 , а відтак, факт керування ним автомобілем підтверджується наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

На думку суду зазначені та вище перелічені докази у сукупності є такими, що доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом поза розумнім сумнівом.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 та його представника адвоката Александрова Д.О. про закриття провадження по справі за відсутністю складу правопрушення, оскільки ОСОБА_1 нібито вжив алкоголь вже після ДТП, ще до виклику поліції та не керував автомобілем у стані сп`яніння, суд встановив наступне:

Так, як вже зазначалося вище ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП містить кілька окремих (самостійних) складів дисциплінарних проступків, які відрізняються за об`єктивною стороною (зовнішнім проявом).

Зокрема, правопорушення, яке полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, є відмінним від правопорушення, яке полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підп. «а» п. 2.9 ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із приписами п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пояснювальній записці до проєкту ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» (щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), яким у подальшому було закріплено чинні санкції ст. 130 КУпАП, як один з аргументів посилення відповідальності зазначено, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог ПДР України є розроблення системи їх ефективного покарання та посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, п 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395 пережбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом під час розгляду зазначеної справи встановлено, що інспектор ВРПП Вишгородського РУП вбачаючи, у водія транспортного засобу ознаки алкогольного сп`яніння, пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився. При цьому саме цей факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудної камери інспектора ВРПП Вишгородського РУП, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що не вживав, а тому відмовляється.А відтак, дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан зокрема алкогольного сп`яніння, про що складений протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стала саме його відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, що є окремою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені дії хоча й охоплюються в обох випадках ч. 1 цієї статті КУпАП, однак за зовнішнім проявом є різними адміністративними правопорушеннями за складом (об`єктивною стороною).

Таким чином судом повно, всебічно, об`єктивно й неупереджено досліджено письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт, письмові пояснення, розписка тощо), які зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду.

Суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За порушення встановлених правил співіснування особа піддається примусу у вигляді накладення стягнення, користуючись яким, суспільство забезпечує погодженість особистих і суспільних інтересів, скеровує поведінку особи у необхідне, суспільно корисне русло. Отже, юридична відповідальність для особи застосовується невідворотно, якщо є позитивно виражені умови для настання такої відповідальності та немає негативно виражених умов для її усунення. Відповідальність є мірою людини. Людина постає вольовою особою завдяки розуму, а завдяки волі і свободи вона відповідає за свої вчинки. Так, юридична відповідальність передбачає для порушника настання обов`язків зазнавати несприятливих наслідків у вигляді особистого, майнового та іншого характеру, вид і міра яких передбачені санкціями правових норм. Суд звертає увагу на те, що вид і міра за вчинення діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків, а відтак діяння за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна