Справа № 674/895/25
Провадження № 3/674/336/25
ПОСТАНОВА

іменем України

14 липня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі судді Барателі Д.Т, за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Наталюка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30.05.2025 в провадження судді надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 329212 13.05.2025 о 13 год 00 хв в с. Велика Кужелева по вул. Миру, 46, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Volkswagen Vento, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різке забарвлення шкірного покриву обличчя. Відпроходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820 та у найближчому закладі МОЗ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Наталюк Н.М. надіслав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У поданому клопотанні адвокат посилається на відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано рух автомобіля, крім того, вказаний відеофайл не містить звуку, а тому встановити чи працював у автомобілі двигун не можливо, будь-які інші докази на підтвердження факту керування автомобілем відсутні. Одночасно зазначає, що матеріали справи не містять чітко сформульованої відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у відеофайлі відсутній звук, у зв`язку з чим не можливо встановити і перевірити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідки, які б підтвердили відмову останнього від проходження огляду не залучалися. Також вказує, що на відеозаписі не зафіксовано і наявність у поліцейських приладу Драгер та факт пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Наталюк Н.М. клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених у ньому підстав та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходитьтаких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, з поміж іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Також згідно з п. 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Так, диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка є первісною по відношенню до інших умов, є фактичне керування особою транспортним засобом. Особа, яка не керувала транспортним засобом не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

В пункті п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" наведено визначення терміну "керування транспортним засобом", згідно з яким під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Одночасно в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 329212 від 13.05.2025 ставиться саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинку працівниками поліції. В судовому засіданні адвокат пояснив, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на узбіччі вже тривалий час у зв`язку з несправністю. В той день ОСОБА_1 прийшов до місця, де знаходився автомобіль та очікував людей, які допомогли б відбуксирувати несправний транспортний засіб для ремонту. Адвокат зазначив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, переніс травму та перебуває на реабілітації, чим і пояснюється тремтіння рук, яке поліцейські прийняли за ознаку сп`яніння. На відеозаписі чітко видно не лише набряк правої руки ОСОБА_1 та характерні рухи, що пояснюють характер травми, але і його помітне шкутильгання під час спілкування з патрульними поліцейськими.

Так, відеозапис з відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи та який було оглянуто в судовому засіданні, розпочинається з того, що автомобіль працівників поліції наближається до припаркованого на узбіччі польової дороги автомобіля, після зупинки поліцейський підходить до припаркованого авто, в якому сидить ОСОБА_1 та палить. Тобто на відеозаписі жодним чином не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу. Крім того, з відеозапису вбачається, що світло фар у транспортному засобі вимкнене, а встановити факт роботи двигуна автомобіля не можливо, оскільки на оглянутому відеозаписі відсутній звук, в зв`язку з чим відсутні можливості встановити факт перебування автомобіля у русі чи факту керування ним. Більше того, на автомобілі помітне значне ушкодження правого переднього крила та фари транспортного засобу, що свідчить на користь версії, озвученої в судовому засіданні адвокатом.

Таким чином, жодних доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суду не надано, що позбавляє можливості спростування позиції захисту.

Крім того, згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Поліцейський у своєму рапорті від 13.05.2025 посилається на те, що подія фіксувалася на портативні відеореєстратори vb 400 № 477243, 476301, однак під час перегляду долученого до матеріалів справи відеозапису, як уже було зазначено вище, встановлено, що на відеозаписі повністю відсутній звук, в зв`язку з чим встановити чи дійсно мав місце факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також чи мав місце і сам факт вимоги поліцейського пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, не можливо.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, в разі неможливості застосування поліцейським під час проведення огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, огляд необхідно проводи у присутності двох свідків, однак, як встановлено з матеріалів справи, такі свідки залучені не були.

У доданих до матеріалів актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі "Результати огляду на стан сп`яніння" міститься запис, що огляд не проводився, а у графі "Свідки огляду" зазначено, що свідки не залучались.

Одночасно у долученому до справи направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції наявний запис, що огляд проводився (мав бути проведений) за допомогою Драгера 6820 однак на оглянутому відеозаписі фіксація моменту вимоги (пропозиції) поліцейського пройти такий огляд ОСОБА_1 відсутня, як відсутні і візуальні дії працівників поліції щодо маніпуляцій з приладом Драгер 6820, які могли б навіть побічно свідчити про намір його застосувати для проведення огляду.

Так, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого притягується до відповідальності ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 329212 від 13.05.2025,є саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а не власне стан сп`яніння, і така стверджувана в протоколі відмова не підтверджена жодним долученим до справи доказом. Якщо поліцейським і висловлювалася пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, то така пропозиція була висловлена за відсутності належного фіксування цього факту - або за допомогою свідків, які могли б підтвердити цей факт, або відеофіксації із одночасним аудіофіксуванням на нагрудну камеру поліцейського

Таким чином додані до протоколу матеріали не підтверджують і факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Зазначений у рапорті поліцейського відеозапис з відеореєстраторів не є належним доказом, оскільки не містить звуку, інших доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР також не долучено. Всі інші зібрані у справі докази не спростовують встановлених обставин та висновків суду, а тому не можуть бути використані як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з правилами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 329212 від 13.05.2025 місцем вчинення ОСОБА_1 правопорушення є АДРЕСА_2 , однак з оглянутого відеозапису вбачається, що подія відбувається на польовій дорозі, жодні будівлі та споруди, наявність яких могла б підтвердити цю адресу, на відео не зафіксовані.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд позбавлений можливості вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінювати доведеність існування наслідків, які не ставились у вину, оскільки таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення та це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим щодо незалежності, неупередженості та безсторонності суду, що є неприпустимим з огляду на практику Європейського суду з прав людини з цього питання (справа "Гайдашевський проти України").

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи у вчиненні правопорушення та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь закріплене і у ст. 62 Конституції України.

Одночасно відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на п.282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини"), згідно з якими доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а зібрані у справі докази не можуть бути визнані достатніми для доведення його вини, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору немає.

Керуючись та на підставі ст. 7, 9, 130 ч. 2, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д.Т.Барателі