17.07.2025 Провадження по справі № 3/940/378/25
Справа № 940/1005/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342588 від 26.05.2025 року вбачається, що 26.05.2025 року о 20 годині 15 хвилин в с. П`ятигори по вул. Ватутіна, 81, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Москвич 2138, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Правопорушення вчинено повторно протягом року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 27.01.2025 року постановою Тетіївського районного суду Київської області, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся. Просив його суворо не карати та вказав, що в подальшому не буде допускати даних правопорушень.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила суду, що вона в подальшому буде більше приділяти уваги вихованню сина та не допускати його до керування транспортним засобом. Просила суворо його не карати та врахувати, що вона має інвалідність та виховує сина сама.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, законного представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статтей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За визначенням п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суддею установлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342588 від 26.05.2025;

-довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 28.05.2025, копією постанови Тетіївського районного суду Київської області у справі 940/1635/24 від 14.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- поясненнями ОСОБА_2 ;

- рапортом поліцейського від 27.05.2025;

- відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, що містяться на дисках.

З указаного вище вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбаченістаттею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1цього Кодексу.

За положенням ч. 1 ст. 13, ст. 24-1 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, а саме: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При застосуванні заходів впливу щодо неповнолітнього ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які пом`якшують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, його особу та ступень його провини, матеріальне становище сім`ї, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, суд, з урахуванням положення ст. 13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, можливе шляхом застосування заходу впливу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 24-1 КУПАП, у виді суворої догани.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи той факт, що сувора догана відповідно до норм ст. 24-1КУпАП не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється заходом впливу, що застосовується до неповнолітніх, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 13, 23, 24-1, 38, ч. 5 ст. 126, 252, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 24-1 КУпАП у виді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя: Р.В. Самсоненко