ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/599/25 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Оніщука В.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Оніщука В.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Пашуки Шепетівського району Хмельницької області, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн 00 коп.,

стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн в дохід держави.

Згідно з постановою суду, 04 грудня 2024 року близько 10.00 годині старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на військовій службі, займаючи певну посаду в певній військовій частині, в умовах особливого періоду, знаходячись на території виконання завдання за призначенням у населеному пункті Запорізької області, всупереч вимогам статей 11,13,120,241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП «ОКЗПНДтЗХ» ЗОР №10393 від 04 грудня 2024 року. Вказаними діями військовослужбовець вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Оніщук В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом допущено спрощений підхід при розгляді справи, суд не дослідив всі обставини справи, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та без його належного повідомлення, чим порушено його право на захист.

Також, вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на порушення вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

Зауважує, що в матеріалах справи є нібито пояснення ОСОБА_1 , проте останній жодних пояснень з приводу визнання своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні не надавав та не писав.

Також, захисник вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Наголошує, що ані висновок лікаря-нарколога, ані інші докази, наявні у матеріалах справи, не містять відомостей про те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння була присутня особа, визначена ч.5 ст.266-1 КУпАП.

На думку сторони захисту, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 04 грудня 2024 року, слід вважати недійсним.

Вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Оніщука В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не проаналізував належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол А1556 №581 про військове адміністративне правопорушення від 05 грудня 2024 року, у якому зазначено, що 04 грудня 2024 року близько 10.00 годині старший солдат ОСОБА_1 , проходячи військову службу, всупереч вимогам статей 11,13,120,241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував в районі виконання завдань за призначенням у певному населеному пункті Запорізької області у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП «ОКЗПНДтЗХ» ЗОР №10393 від 04 грудня 2024 року. Вказаними діями військовослужбовець вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

До протоколу додано:

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 грудня 2024 року;

- копію військового квитка ОСОБА_1 ;

- службову характеристику ОСОБА_1 ;

- копію витягу із наказу командира певної військової частини (по стройовій частині) від 10 травня 2022 року №120;

- заяву ОСОБА_1 від 09 грудня 2024 року.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, відповідно, його пояснення не заслухані.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Оніщук В.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу. Зазначив, що ОСОБА_1 протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення не підписував, ніяких пояснень щодо обставин справи не надавав. Заяву від 09 грудня 2024 року, що долучена до протоколу, ОСОБА_1 теж не писав. На його думку, при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння були порушені вимоги ч.5 ст.266-1 КУпАП. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

При перевірці доводів захисника-адвоката Оніщука В.В., викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Порядок проходження огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння встановлений статтею 266-1 КУпАП.

Згідно з вимогами цієї статті, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи неможливо констатувати, що в цьому випадку були дотримані вимоги статті 266-1 КУпАП при огляді ОСОБА_1 .

Зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що стало підставою для проведення огляду ОСОБА_1 саме в медичному закладі.

Окрім того, в матеріалах цієї справи відсутні відомості про те, ким саме, коли та за яких обставин був виявлений ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння за адресою та у час, що вказані у протоколі, чи виконував він при цьому обов`язки військової служби.

Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, де були б відображені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та направлення на огляд в матеріалах справи немає.

У висновку лікаря №10393 від 04 грудня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 був направлений на огляд співробітником ЗСУ певної військової частини ОСОБА_2 та за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. З зазначеним висновком ОСОБА_1 не погодився.

Об`єктивних доказів на підтвердження відповідних повноважень ОСОБА_2 матеріали справи теж не містять.

Вказана особа зазначена у протоколі як свідок. Також, свідком у протоколі вказано ОСОБА_3 .

Проте, пояснення свідків в матеріалах справи відсутні. Відеозапису в цих матеріалах теж немає.

Оскільки докази на підтвердження дотримання встановленого законом порядку направлення ОСОБА_1 на огляд і порядку проведення самого огляду в матеріалах справи відсутні, вважати дійсними результати проведеного огляду неможна з огляду на вимоги ч.9 ст.266-1 КУпАП.

Повноваження особи, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, матеріалами справи не підтверджені.

Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не надавав будь-яких пояснень з приводу визнання своєї вини та не підписував наявний в справі протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підпис у протоколі, який здійснений від імені ОСОБА_1 , візуально суттєво відрізняється від підписів від імені останнього, що містяться у наявних в справі інших документах, зокрема: у висновку лікаря, паспорті громадянина України, договорі про надання правової допомоги від 04 квітня 2025 року, а також заяві від 09 грудня 2024 року.

Окрім того, почерк, яким складені письмові пояснення від імені ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими останній зазначив, що випив горілки через зубний біль, візуально істотно відрізняється від почерку, яким складені письмові зауваження від імені ОСОБА_1 , що містяться у висновку лікаря щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, згідно з якими останній не погодився з результатами проведеного огляду.

Викладене в свою чергу, ставить під сумнів те, що ОСОБА_1 дійсно надавав пояснення, відображені у протоколі, підписував складений щодо нього протокол, та йому були роз`ясненні його процесуальні права тощо.

З огляду на вищевказане, відомості з протоколу та доданих до нього матеріалів не можуть вважатися допустимими доказами.

Доказів на спростування версії сторони захисту, матеріали цієї справи не містять.

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суть правопорушення, що відображена у протоколі, не узгоджується з диспозицією ч.ч.1,3 ст.172-20 КУпАП.

З протоколу неможливо однозначно встановити, вчинення яких конкретно дій з передбачених вказаною статтею інкримінується ОСОБА_1 , на що обґрунтовано звертає увагу захисник в апеляційній скарзі.

Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин, що мають значення, та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, т.я. наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», а висновки суду першої інстанції про протилежне суперечать матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Оніщуку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Оніщука В.В. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/12502/24