Справа №303/5432/25

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Конюхів Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 355862 від 8 липня 2025 року вказано, що ОСОБА_1 08.07.2025 року близько о 18 год. 50 хв., в районі н.п. Верхній Коропець Закарпатської області, спільно з ОСОБА_2 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме відмовився пред`явити документ, що посвідчує особу та вдався до втечі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, не визнав та пояснив, що обставини викладені у протоколі про притягнення його до відповідальності не відповідають дійсності. Дійсно 08.07.2025 року біля 18 год. 50 хв. він був зупинений разом із своїм знайомим в районі н.п. Верхній Коропець Закарпатської області працівниками Державної прикордонної служби. Дані особи запропонували йому пред`явити документи, які посвідчують його особу, що зробив, їх пред`явив, однак відразу ж був затриманий працівниками прикордонної служби. При цьому не втікав від них, такого наміру не мав та не мав навіть такої можливості, оскільки відразу до нього була застосована фізична сила і його затримали. У той же час заяву про визнання своєї вини підписав з тих підстав, що працівники прикордонної служби пообіцяли йому, що у разі її підписання ним особисто, він в подальшому не буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, захисника, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція частини 2 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або

члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинену групою осіб.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як свідчать матеріали справи, то такі не містять доказів злісної непокори особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті 185-10 ч. 2 КУпАП осіб - працівників НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №355862 від 08 липня 2025 року не долучено жодного доказу (пояснення свідків, матеріалів фото-, відеофіксації) того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби.

Зазначене викликає обґрунтований сумнів у достовірності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 355862 від 08.07.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 .

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, повно, всебічно і об`єктивно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.2 КУпАП, є не доведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський