Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/962/25
Провадження № 3/945/494/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ДАІ МВС-УВС від 24.09.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , водія маршрутного таксі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661212 від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2025 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, для доопрацювання та належного оформлення.

17 червня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661212 від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП надійшов вдруге.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2025 року справа розподілена та передана головуючому судді Павленко І.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661212, складеного 14.05.2025 року начальником ВБДР УПП в Миколаївській області майором поліції Кравченко О.М., 14 травня 2025 року близько 15 години 40 хвилин по а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 126 км, в Миколаївському районі, Миколаївської області, водій ОСОБА_1 керував т/з автобусом MERCEDES-BENZ 313 CDІ, д/н/з НОМЕР_3 , під час здійснення нерегулярного перевезення пасажирів, стягував окрему плату з кожного, при цьому не маючи документів дозвільного характеру, а саме витягу з дозволу на маршрут для регулярних перевезень «Дніпро-Одеса», чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, матеріали адміністративної справи містять додаткові пояснення начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області, відповідно до яких місцем вчинення адміністративного правопорушення є 126 км автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», поблизу с. Весняне, Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 33-34).

У судові засідання, призначенні до судового розгляду на 26 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, 01 липня 2025 року об 11 годині 00 хвилин та 15 липня 2025 року о 12 годині 20 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив; при цьому, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661212, а саме: АДРЕСА_2 (а. с. 26, 38, 41).

Відповідно до поштового конверту з довідкою про причини повернення, судова повістка про виклик у судове засідання на 01.07.2025 року не вручена та повернулася з причин «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 43).

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограм за номером телефону, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення; відповідно до телефонограм секретаря судового засідання від 19.05.2025 року, 17.06.2025 року та 01.07.2025 року, останній на дзвінок не відповів (а. с. 27, 39, 42).

Подальше відкладення судових засідань з розгляду справи нівелюватиме завдання провадження, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, а тому суддя вважає, що з справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 14.05.2025 року відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 661212 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт», послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Для здійснення, як регулярних, так і нерегулярних режимів організації перевезень, автомобільні перевізники та водії автобусів повинні мати певний пакет дозвільних документів.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково - касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи передбачені законодавством України. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водіїв автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність особи передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 3, 42 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Господарська діяльність, у свою чергу, це - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, УПП в Миколаївській області надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661212 від 14.05.2025 року (а. с. 1); фотокопії т/з MERCEDES-BENZ 313 CDІ, д/н/з НОМЕР_3 (а. с. 2-3); копію тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 (а. с. 4-5); копію посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 6-7); копію проїзного документа на автобус (а. с. 8); копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00732-00399-25 від 04.03.2025 року (а. с. 9); фотокопію т/з MERCEDES-BENZ 313 CDІ, д/н/з НОМЕР_3 від 04.03.2025 року (а. с. 10); копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 227541742 (а. с. 11); копію страхового сертифікату № 24461885_1 (а. с. 12); копію Витягу № 664 з реєстру платників єдиного податку на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 13); копію переліку забезпечених транспортних засобів до Договору № 24461885 від 04.03.2025 року (а. с. 14); копію Витягу Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА), відповідно до якої ОСОБА_2 є юридичною особою та має ліцензію до 25.07.2025 року (а. с. 15); копію Агентського договору № 01/10/2024-АП від 01.10.2024 року (а. с. 19); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ім`я фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (а. с. 20-21); диск (а. с. 22).

При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що виключає склад даного правопорушення.

Матеріали справи взагалі не містить інформації та доказів того, на якій правовій підставі ОСОБА_1 керував т/з ОСОБА_2 .

Крім того, протокол містить інформацію, що ОСОБА_1 керував т/з автобусом під час здійснення нерегулярного перевезення пасажирів, при цьому не маючи документів дозвільного характеру, а саме витягу з дозволу на маршрут для регулярних перевезень, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Тобто не зрозуміло, регулярні чи нерегулярні перевезення здійснювались, оскільки ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає необхідність наявності різного пакету документів для регулярних пасажирських перевезень та нерегулярних пасажирських перевезень. Протокол не містить посилання на конкретну частину статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», що не дозволяє встановити суть порушення, а відтак наявність складу адміністративного правопорушення. Більш того, вказана норма в принципі не вимагає від водія наявності дозволу на маршрут для регулярних перевезень.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед іншого, за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 164, 221, 251, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Павленко