ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1433/25 Справа № 175/4013/25 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Кривий Ріг

03.07.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції при секретарі судового засідання Нікітюк В.М. апеляційну скаргу захисника Карлаша І.А. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025р., якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 військовослужбовця

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю захисника (в режимі ВКЗ) Карлаша І.А.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Карлашем І.А., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом не доведений;

- зазначає, що з протоколу, а також відеозаписів, які долучено до справи, ОСОБА_2 вказав, що не керував ТЗ, а тому не мав обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції;

- вказує, що одночасно з протоколом по ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_2 було складено дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (забруднений номерний знак та відмова пред`явити посвідчення водія). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2025р., яке набрало законної сили 04.04.2025р. та додано до матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, постанови по ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, та у своїх висновках суд вважав факт керування транспортним засобом не підтвердженим;

- наголошує, що рапорт не є джерелом доказів відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП, а тому не міг бути взятий до уваги судом, також зазначений рапорт не має дати його складання, він адресований не суду, а «Начальнику загального відділу ВСП», а також в матеріалах справи є лише його копія, а не оригінал, що узгоджується із правовою позицією ВС, викладеною в постанові від 20.05.2020р. у справі №524/5741/16-а;

- прохає постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 р. у справі № 175/4013/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи ОСОБА_2 та його захисника, як підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_2 було визнано винуватим у тому, що він 27.12.2024р. о 21:20 год. у м. Краматорськ, Бульвар Краматорський, біля буд. 30, керував транспортним засобом Nissan Terrano S, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в наркологічному диспансері відмовився. Від керування водія усунено. Велась відеофіксація на бодікамеру «Motorola Solutions VB 400» № НОМЕР_2 . Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 983636 від 27.12.2024р., диск з відеозаписом події, рапорт та інші матеріали у справі.

Суд першої інстанції вважав неспроможними пояснення ОСОБА_2 щодо невизнання своєї винуватості, заперечення факту керування транспортним засобом.

Крім того, суд першої інстанції, дослідивши клопотання захисника про закриття провадження у справі, дійшов висновку, що воно є безпідставним та не обґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а отже не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зокрема відеозапис вважає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 є беззаперечно підтвердженим, а тому його відмова від огляду на стан сп`яніння, як об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворила склад даного правопорушення, та не викликає сумніву у суду апеляційної інстанції, та такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на наступному.

Так, судове рішення є результатом поєднання правових норм, доказів у справі та суддівського досвіду, що формує його переконання. Судові рішення не лише ґрунтуються на законі та доказах у конкретній справі, але й враховують попередній досвід судді, включаючи його знання, навички та ціннісні орієнтири, що формують його суддівське переконання. Досвід судді впливає на оцінку доказів та прийняття рішення, але рішення має бути законним і обґрунтованим, тобто відповідати обставинам справи та вимогам закону.

Суд апеляційної зазначає, що відповідно до проколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був зупинений 27.12.2024р. о 22:05год. під час керування т/з «Nissan Terrano S, д.н.з. НОМЕР_1 », відповідно до змісту проколу, належність транспортного засобу не встановлена. Місцем події є м. Краматорськ Донецької області, на території якого з 21:00год. встановлено комендантську годину, під час якої переміщення містом обмежено.

З урахуванням наведеного факт переміщення транспортних засобів під час дії обмежувальних заходів безумовно викликає відповідну реакцію з боку правоохоронних органів, які під час забезпечення громадського порядку в місті, вживають заходів щодо з`ясування причин таких дій з боку особи, яка керує транспортним засобом, тобто зупиняють транспортні засоби для з`ясування відповідних обставин, такі ж повноваження здійснює і ВСП щодо військовослужбовців.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів відеозапису ОСОБА_2 перебуває в автомобілі, на переданому місці пасажира.

Відповідно до відомостей, які відображені в рапорті інспектора відділення ВІБДР Донецького ЗВСП, ним було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 під час патрулювання м. Краматорська, у ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На місце події викликано співробітників поліції.

(а.с. 3)

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи наведені вище докази, та вирішуючи питання про доведеність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 враховує наступне.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб «Nissan Terrano S», д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено в м. Краматорськ, Бульвар Краматорський, біля буд. 30. Сторона захисту, заперечуючи факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, не наводить доказів необхідності перебування ОСОБА_2 за вказаною адресою (проживання чи дислокація підрозділу, тощо). Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що автомобіль перебував у статичному стані.

З наведеного вище також слідує, що в салоні автомобіля, який перебуває на місці події, знаходиться тільки ОСОБА_2 , інші особи на місці події відсутні, ОСОБА_2 під час спілкування та фіксацію події на відеозапис, не повідомляє працівників поліції, що автомобілем керувала інша особа, що він лише сидить на пасажирському місці, та чекає когось, у зв`язку з чим виникає логічне питання: «У який спосіб автомобіль опинився на місці події, якщо ним ніхто не керував, та вказаний автомобіль не повинен був перебувати у вказаному місці?»

Працівники ВСП під час зупинки транспортного засобу будь яку іншу особу, крім ОСОБА_2 , не встановлювали та не затримували. В свою чергу ОСОБА_2 обмежився лише запереченням факту керування транспортним засобом, тому вважати, що за кермом транспортного засобу перебувала інша особа, відсутні обґрунтовані підстави, а стороною захисту не надано відповідних доказів на спростування вказаної обставини.

Суд апеляційної інстанції враховуючи фактичні обставини справи, керуючись правосвідомістю та переконанням, не має сумніву у факті керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 .

Слід також наголосити, що чинний КУпАП передбачає доручення до матеріалів справи відеозапису виключно щодо огляду особи на стан сп`яніння. При цьому, згідно вимог КУпАП, не покладено обов`язку фіксації факту керування особою транспортним засобом. Законодавцем взагалі не припускалося, що така обставина, як факт керування особою транспортним засобом повинна підлягати доказуванню визначеним або виключним доказом.

Слід зазначити, що лише недавні зміни до КУпАП, зокрема вимоги ст. 266 КУпАП, передбачили обов`язковість такого доказу як відеозапис.

Крім того відповідно до вимог ст. 254 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються свідки правопорушення (у разі їх наявності). Враховуючи, що подія за участю ОСОБА_2 відбувалася під час комендантської години, можливість запрошення свідків на місце події була обмеженою.

Таким чином доказування факту керування особою транспортним засобом містить певні прогалини в КУпАП, оскільки не містить чіткого законодавчого визначення для безспірного встановлення такого факту.

Суд апеляційної інстанції, керуючись власним досвідом, правосвідомістю та законом, дослідивши фактичні обставини справи, врахувавши логічний перебіг подій, зайняту позицію ОСОБА_2 щодо заперечення керування ним транспортним спробою ухилення від відповідальності.

Так, тяжкі наслідки, які можуть мати місце на сучасних видах автомобільного та іншого транспортну, обумовили постійну увагу з боку держави до вдосконалення регулювання відносин у сфері безпеки дорожнього руху, яке є основним із завдань Національної поліції відповідно до ЗУ «Про національну поліцію», та ЗУ «Про дорожній рух».

Таким чином доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом не доведений, є неспроможними.

З підстав викладених вище також не мають під собою підґрунтя доводи, що з протоколу, а також відеозаписів, які долучено до справи, ОСОБА_2 зазначав, що не керував ТЗ, а тому не мав обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника, що одночасно з протоколом по ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_2 було складено дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (забруднений номерний знак та відмова пред`явити посвідчення водія). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2025 р., яке набрало законної сили 04.04.2025р. та додано до матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, постанови по ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, та у своїх висновках суд вважав факт керування транспортним засобом не підтвердженим, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними з урахуванням наступного.

Суд апеляційної інстанції користуючись ресурсом ЄДРСР, встановив, що Другим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2025р., Рішення за апеляційною скаргою не прийнято. Рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, а отже відсутні підстави вирішувати питання щодо преюдиційності вказаного рішення відносно фактичних обставин справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, суд апеляційної інстанції у справі про адміністративне правопорушення не міг би висловлюватися щодо правильності рішення судів адміністративної спеціалізації, оскільки у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП оцінює іншу сукупність доказів, та оцінює вимоги до вказаних доказів, зокрема обов`язковість доручення до справи матеріалів відеозапису, якими зафіксовано фактичні обставини справи.

Суд апеляційної інстанції висловився щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 , та вказаний факт вважав доведеним.

Доводи апеляційної скарги, що рапорт не є джерелом доказів відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП, а тому не міг бути взятий до уваги судом, також зазначений рапорт не має дати його складання, він адресований не суду, а «Начальнику загального відділу ВСП», а також в матеріалах справи є лише його копія, а не оригінал, що узгоджується із правовою позицією ВС, викладеною в постанові від 20.05.2020р. у справі № 524/5741/16-а, суд апеляційної інстанції вважає неслушними, оскільки відомості, які відображені в рапорті узгоджуються із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом, та не суперечать їм.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Карлаша Івана Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2025р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя