Справа № 375/1575/25
Провадження № 3/375/1081/25
ПОСТАНОВА

16 липня 2025 року с Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває справа ЄУН 375/994/25 (провадження № 3/375/1081/25) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про день, час та місце судового засідання ОСОБА_3 повідомлений належним чином.

09 липня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив надати йому для ознайомлення усі матеріали вищевказаної справи для ознайомлення, посилаючись на ст. 294 КУпАП, заяву правопорушника ОСОБА_3 , копію паспорту останнього та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, серед іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

За приписами ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін (ч.2 ст. 271 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів, на підтвердження повноважень як представника Закаблуковським М.М., надано до суду письмову заяву ОСОБА_2 на надання повноважень на представництво інтересів, без визначеної дати, якою на підставі ст. 59 ЦПК України, ст.ст. 58,60 ГПК України, ст. 58 КАС України, ст. 21-23 Закону України «Про громадські об`єднання», а також на підставі статуту ГО «Громадський контроль Київщина», посилаючись на рішення Коституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, правову позицію Верховного Суду у справі № 367/695/20 надав повноваження ГО «Громадський контроль Київщина» представляти його права та інтереси.

Так, статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року було встановлено, що положення частини 1 статті 59 Конституції України треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України.

Крім цього, з аналізу наведених норм та з урахуванням тлумачень викладених у рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13- р/п інші фахівці у галузі права мають діяти у межах спеціального закону, який дозволяв би брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення іншим, окрім адвоката, фахівцям у галузі права.

В той же час Законом №1401-VIII від 02 червня 2016 року Конституцію України було доповнено статтею 131-2, відповідно до якої до Основного закону були внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже, до таких винятків щодо представництва в судах справи про адміністративні правопорушення не відносяться, а ОСОБА_2 є повнолітньою особою, відомості щодо його недієздатності в справі відсутні.

Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції було доповнено п. 16-1, відповідно до якого - представництво відповідно до ст.131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до приписів ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 01.01.2019 виключно адвокат здійснює представництво особи в судах першої інстанції.

Наведена позиція суду узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, а також відповідає практиці Європейського суд з прав людини, який у рішенні від 20.05.2010 у справі «Молдавська проти України» роз`яснив, що право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує державного регулювання, яке може змінюватися в часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Тим не менше, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, який залишається для особи, у такий спосіб або в такій мірі, що сама суть права буде порушена.

Крім того, суд зазначає, що главою 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, як представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не передбачений.

Отже, ОСОБА_1 не є особою, яка відповідно до положень ст.131-2 Конституції України має право здійснювати представництво особи у судах першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви Закаблуковського Максима Миколайовича про ознайомлення з матеріалами справи, як представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Саєнка А.М. на підставі заяви б/н з невказаною датою - відмовити.

Інших документів на підтвердження повноважень Закаблуковського М.М. як представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Саєнка А.М. суду не надано.

Крім цього, суд вважає на необхідне зауважити Саєнку А.М., що рішенням Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, на яке він посилається у своїй заяві як на підставу надання повноважень представнику, вирішено справу за конституційним зверненням асоціації „Дім авторів музики в Україні щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України „Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI з наступними змінами (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 14, ст. 87) (далі - Закон № 3674) у взаємозв`язку з положеннями пункту „г частини першої статті 49 Закону України „Про авторське право і суміжні права від 23 грудня 1993 року № 3792-XII (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 13, ст. 64) з наступними змінами (далі - Закон № 3792).

Вказане рішення Конституційного Суду України не стосується виниклих у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП правовідносин представництва.

Крім цього, суд також вважає на необхідне зауважити ОСОБА_2 , що вирок Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/695/20, на який ОСОБА_2 посилається як на підставу надання повноважень представнику, не оскаржувався ні в апеляційному, ні в касаційному порядку, на розгляд Верховного Суду вказана справа не передавалась, та не визначає жодної правової позиції Верховного Суду.

Вказаний вирок Ірпінського міського суду Київської області від 04.06.2021 року не стосується виниклих у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП правовідносин представництва.

Приймаючи до уваги наведене, а також з метою не порушення права ОСОБА_2 на захист, суд вважає необхідним роз`яснити йому право на залучення захисника для захисту його прав в порядку ст. 268 КУпАП.

Відповідно до абзацу 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, інший фахівець в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений центром надання безоплатної вторинної правничої допомоги (абз. 3 ст. 271 КУпАП).

Проте, чинний КУпАП не містить положень щодо визначення процедури призначення захисника у справах про адміністративні правопорушення, тобто не передбачає порядку залучення захисника суддею.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно.

Стаття 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», визначає вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, порядок звернення за правничими послугами, повноваження центрів з надання безоплатної правничої допомоги щодо прийняття та розгляду таких звернень та прийняття відповідних рішень.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», центр з надання безоплатної правничої допомоги забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону, особа, яка потребує надання правничих послуг, повинна подати у письмовій формі відповідне звернення до центру з надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, право особи на залучення захисника для представництва її інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується в загальному порядку, визначеному ст. 18 вказаного спеціального Закону.

Перевірку документів та підтвердження належності особи, яка звернулась за допомогою до категорії осіб, дохід яких не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму здійснюють центри з надання безоплатної правничої допомоги та приймають відповідне рішення. Прийняття такого рішення на підставі постанов суду у справах про адміністративні правопорушення спеціальним законом не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_2 не позбавлений права у порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правничу допомогу», на звернення за наданням відповідних правничих послуг, передбачених ч. 2 ст. 13 цього Закону, до центру з надання безоплатної правничої допомоги або ж залучити захисника самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.268, 271 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 для ознайомлення в якості представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи ЄУН 375/994/25 (провадження № 3/375/1081/25) про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , його право на залучення захисника для захисту його прав в порядку ст. 268 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Штифорук

Постанова набуває законної сили ____________

Постанова може бути пред`явлена до виконання до _____________