Провадження № 33/801/700/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної митної служби України на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України,

встановив:

Згідно з протоколом від 16 вересня 2024 року на адресу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці надійшла службова записка митного поста «Вінниця» від 17 вересня 2024 року № 28-01/28-01-01/7982, згідно з якою 16 вересня 2024 року керівником, особою, уповноваженою на роботу з митницею фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) до митного оформлення ВМО № 1 митного поста «Вінниця» подана ЕМД № 24UA23U4 від 16 вересня 2024 на товар: шини пневматичні гумові для автобусів та вантажних автомобілів, нові 240 штук тип протектора: дорожній (всесезонний), тип: 215/75R17/5, модель: RT600, індекс навантаження / швидкості: 135/133J, кількість: 20 штук; тип: 215/75R17/5, модель: RLB1, індекс навантаження / швидкості: 135/133J, кількість: 20 штук; тип: 315/70R22/5, модель: RLB468, індекс навантаження / швидкості: 154/150L, кількість: 28 штук; тип: 315/80R22.5, модель: RR202, індекс навантаження / швидкості: 156/152M, кількість: 40 штук; тип: 385/55R22.5, модель: RT910, індекс навантаження / швидкості: 160K, кількість: 40 штук; тип: 385/65R22.5, модель: RT910, індекс навантаження / швидкості: 154/150M, кількість: 54 штук; тип: 385/65R22.5, модель: RR215, індекс навантаження / швидкості: 164K, кількість: 10 штук; тип: 385/65R22.5, модель: RR905, індекс навантаження / швидкості: 160K, кількість: 28 штук; торгівельна марка Doublecoin, виробник HuayiGroup (Thailand) Company Limited, країн походження ТН.

Під час здійснення митних формальностей виявлені шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові 8 штук, тип: 315/80R22.5, модель Xprimeway S16, індекс навантаження / швидкості: 156/150L, які відсутні в товаросупровідних документах та графі 31 ЕМД № 24UA23U4 від 16 вересня 2024 року.

Відповідно до графи 54 митної декларації відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема ЕМД № 24UA23U4 від 16 вересня 2024 року, є особа, уповноважена на роботу з митницею ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме щодо товару: шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові 8 штук, тип: 315/80R22.5, модель Xprimeway S16, індекс навантаження / швидкості: 156/150L.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України (далі МК України), закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Державна митна служба України подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просила постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 481 МК України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 114 783 грн 36 к. з конфіскацією в дохід держави вилученого товару, який зберігається на складі Вінницької митниці. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної митної служби України 6 889 грн 60 к. у відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням вилученого товару.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував та оцінив всі обставини справи, що призвело до невірних висновків, внаслідок чого судове рішення є необ`єктивним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 , як особа, уповноважена на роботу з митницею, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар (шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові 8 штук, тип: 315/80R22.5, модель: Xprimeway S16, індекс навантаження/швидкості: 156/150 L.), які підлягали обов`язковому декларуванню під час переміщення через митний кордон України. Це було встановлено під час здійснення митних формальностей, оскільки ці шини були відсутні в товаросупровідних документах та в графі 31 ЕМД №24UA23U4 від 16 вересня 2024 року. Звертала увагу, що наявність чи відсутність умислу для кваліфікації порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України, не має значення і не є обов`язковим елементом складу вказаного правопорушення. Склад правопорушення, передбачений статтею 472 МК України, є формальним, і встановлення факту недостовірності відомостей є достатнім для кваліфікації правопорушення за цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною четвертою статті 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються МК України.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом статей 245, 252, 280 КУпАП та статей 486, 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (частина перша статті 458 МК України).

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку, відсутність однієї із ознак складу правопорушення, виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до статті 472 МК України адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивною стороною цього правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Важливою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення (стаття 472 МК України) є наявність прямого умислу. Тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Як зазначалося вище 16 вересня 2024 року ФОП ОСОБА_1 подав ЕМД № 24UA23U4 на товар: шини пневматичні гумові для автобусів та вантажних автомобілів, нові 240 штук. Під час митних формальностей виявлено 8 штук нових шин (тип: 315/80R22.5, модель: Xprimeway S16, індекс навантаження/швидкості: 156/150L), які були відсутні в товаросупровідних документах та графі 31 ЕМД.

Загальна кількість шин, заявлена у декларації, складала 240 штук. Згідно з Актом огляду загальна кількість шин також складає 240 штук (232 штуки згідно з описом, та 8 штук, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, тому що відсутність виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За змістом пункту 8 частини першої статті 4 МК України декларант особа, яка подає від власного імені митну декларацію, декларацію тимчасового зберігання, загальну декларацію прибуття, чи особа, від імені якої подається така декларація.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів (частина сьома статті 257 МК України). Митне оформлення товарів здійснюється на підставі митної декларації, до якої декларант вносить необхідні відомості (частина восьма статті 257 МК України).

Згідно з частиною восьмою статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За змістом частини першої статті 265 МК України декларантом має право виступати: 1) особа, яка самостійно здійснює декларування у власних інтересах та від власного імені (утримувач митного режиму); 2) особа, в інтересах та від імені якої здійснюється декларування (утримувач митного режиму в разі прямого представництва); 3) особа, яка здійснює декларування в інтересах іншої особи (утримувача митного режиму), але від власного імені (непрямий митний представник).

Пунктами 1, 4 частини першої статті 266 МК України установлено, що декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

У разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе утримувач митного режиму (частина четверта статті 266 МК України).

Важливо зазначити, що чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку декларанта здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах. Відомості до графи 31 митної декларації, зокрема про найменування та кількість, вносяться декларантом на підставі відомостей, наявних у товаросупровідних документах.

Згідно з Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17 вересня 2024 року було оглянуто транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який здійснював транспортування товарів відповідно до митної декларації № 24UA23U4. Під час огляду встановлено, що товаром є: шини пневматичні гумові для автобусів та вантажних автомобілів, нові 240 штук, а саме тип 215/75R17.5 модель RT600, індекс навантаження / швидкості 128/126М, кількість 38 штук, відповідно до ТСД мало бути в кількості 20 штук та з іншим індексом; тип 215/75 R17.5, модель RLB1, індекс навантаження / швидкості: 128/126М, кількість 2 штуки, відповідно до ТСД даних шин мало бути в кількості 20 штук та з іншим індексом; тип: 315/70R22.5, модель RLB 468, індекс навантаження / швидкості: 154/150L, кількість 12 штук, відповідно до ТСД даних шин мало бути в кількості 28 штук; тип: 315/70R22.5, модель: RSD1, індекс навантаження / швидкості 154/150L, кількість 16 штук, дана модель відсутня в ТСД; тип: 315/80R22.5, модель6 RR202, індекс навантаження / швидкості: 157/154М, кількість 4 штуки, відповідно до ТСД даних шин мало бути 40 та з іншим індексом; тип: 315/80R22.5, модель RR208, індекс навантаження / швидкості: 158/150L, кількість 28 штук, дана модель відсутня в ТСД; тип: 385/55R22.5, модель: RT910, індекс навантаження / швидкості 164К, кількість 92 штук, відповідно до ТСД даних шин мало бути в кількості 54 штук та з іншим індексом, торгівельна марка Doublecoin, виробник: Huayi Group (Thailand) Company Limited, країна виробництва: ТН; також встановлені шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові 8 штук, тип: 315/80R22.5, модель: Xprimeway S16, індекс навантаження / швидкості 156/150L, кількість 8 штук, дані шини відсутні в ТСД.

Саме через виявлення цих 8 штук шин, яких не було в товаросупровідних документах та графі 31 ЕМД, було складено протокол про порушення митних правил. Проте загальна кількість шин, заявлена у митній декларації (240 штук), збігається із загальною кількістю шин, виявлених під час огляду (232 штуки за описом + 8 штук незадекларованих = 240 штук).

Відповідно до частин першої другої статті 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та / або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Згідно з частиною першою статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та / або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частинами першої, третьою статті 54 МК України установлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, оцінивши наявні у справі докази, правильно встановив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність прямого умислу у діях ОСОБА_1 щодо незаявлення точних та достовірних відомостей про товари, що спричинило б вплив на зменшення митних платежів (загальна кількість переміщуваних товарів та країна походження змін не зазнали, натомість зазнала змін вага переміщуваного товару в сторону її зменшення) або порушення нетарифного регулювання. Виявлена розбіжність у відомостях про модель / марку товару, при якій загальна кількість товару не змінилася, не може автоматично кваліфікуватися як правопорушення за статтею 472 МК України без доведення вказаних негативних наслідків та наявності умислу. Висновок митного органу про його винуватість у вчиненні такого правопорушення необхідно визнати припущенням, що не ґрунтується на беззаперечних доказах.

Доводи апеляційної скарги Вінницької митниці про неповне з`ясування та оцінку обставин справи є безпідставними. Суд першої інстанції належним чином дослідив факт виявленої невідповідності даних про модель / марку товару (за якої загальна кількість товару залишилася незмінною) та відсутність доказів впливу на митні платежі. Заявником не надано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції та доводили б настання негативних наслідків, необхідних для складу правопорушення за статтею 472 МК України, а також наявність умислу. Експертний висновок щодо вартості товару сам по собі не доводить наявності складу правопорушення без встановлення факту ухилення від сплати митних платежів або порушення нетарифних обмежень та умислу декларанта.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції оцінивши доводи учасників справи та докази у справі, які були досліджені в їх сукупності, прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк