ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1624/25

Провадження № 33/820/196/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Муращика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Муращика О.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 25.12.2024 о 19:34, керуючи автомобілем марки "TOYOTA RAV4", номерний знак НОМЕР_1 , в м.Хмельницькому, по вул. Грушевського, 1, при виконанні маневру правого повороту з вул. С.Хороброго, на вул. Грушевського, в м.Хмельницькому допустила виїзд на зустрічну смугу для руху, де допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього ОСОБА_1 , в порушення п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Муращик О.В. просить постанову місцевого суду змінити, в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу. Сторона захисту не оспорює факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та їх складу, однак уважає призначене місцевим судом стягнення занадто суворим. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 будучи неодруженою самостійно утримує та займається вихованням неповнолітньої доньки, 2023 року народження, а також здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом 2 групи та фактично проживає в м.Дунаївці Хмельницької області, і для забезпечення належного догляду за, останньою, ОСОБА_1 необхідно навідувати матір за місцем її проживання, а будучи позбавленою права керування автомобілем, фактично буде позбавленою можливості здійснення належного догляду за матір`ю. Також зазначає, що ОСОБА_1 вчинила не умисне адміністративне правопорушення, вживає заходів щодо усунення негативних наслідків, які були спричинені правопорушенням, позитивно характеризується, немає на меті уникнення відповідальності за вчинене. Вказує, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить її можливості своєчасного прибуття на роботу та доставки дитини до місць навчання, а під час оголошення повітряної тривоги, до укриття малолітнього сина та неповнолітньої доньки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, уважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, підтверджуються дослідженими судом доказами, і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення не пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину визнала та просила пом`якшити призначене їй стягнення.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Отже, санкції інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачають альтернативні види стягнень. За наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові не обґрунтував підстав для обрання їй суворішого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Такий висновок суду першої інстанції, щодо обраного стосовно правопорушниці найбільш суворого виду адміністративного стягнення, апеляційний суд уважає необґрунтованим, а тому, за наведених підстав, постанова суду підлягає зміні, в частині накладення адміністративного стягнення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вину визнає, щиро кається у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, що підтверджується довідкою відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області (а.с.3), є розлученою, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2020, виховує неповнолітню доньку 2010 р.н. та малолітнього сина 2023 р.н., здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом 2 групи, згідно з долученою довідкою до акту огляду МСЕК № 128268 серії 12 ААГ, якій потрібна допомога, а фактичне проживання матері поза межами міста Хмельницького, у місті Дунаївці, що підтверджується копією паспорту місця реєстрації особи. В матеріалах справи відсутні дані, які обтяжують стягнення.

Крім того, під час апеляційного перегляду, захисник пояснив, що ОСОБА_1 працює, донька навчається та відвідує гуртки, а тому для своєчасного прибуття на роботу та забезпечення доставки дитини до місць навчання ОСОБА_1 потребує пересування на автомобілі для ефективного виконання відповідних обов`язків.

Зазначені обставини, місцевим судом, під час розгляду справи, належним чином, перевірено не було.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, суд першої інстанції, застосував стосовно неї адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Окрім того, в процесі апеляційного розгляду від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він зазначає, що будь-яких претензій до ОСОБА_1 , з приводу ДТП, немає, спричинена йому матеріальна шкода нею відшкодована в повному обсязі, відтак просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами (а.с. 91).

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує вказані вище обставини.

Таким чином, суд першої інстанції без належного обґрунтування наклав адміністративне стягнення, яке є найсуворішим, з передбачених санкціями ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, при цьому в повній мірі не врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, тощо.

Відповідно достатті 294 КУпАП України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржену постанову.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозне правопорушення, з числа вчинених ОСОБА_1 , є правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП, тому саме в межах санкції цієї статті слід накласти адміністративне стягнення.

Відтак, доводи апеляційної скарги, в цій частині, знайшли своє підтвердження, а оскаржувану постанову місцевого суду слід змінити, в частині призначеного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої статтею 122-4 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП), а саме у вигляді штрафу у в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення нею у майбутньому нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Муращика О.В. задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2025 стосовно ОСОБА_1 за ст. ст. 1224, 124 КУпАП, в частині накладення на неї адміністративного стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

У відповідності до ст. 307, ч.2 ст.308 КУпАП роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.