Справа № 304/1577/25 Провадження № 3/304/851/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ЗхРУ № 146237 від 09.07.2025 року), який надійшов з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.введенська готня, ракитянського району, бєлгородської області рф, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб. тел: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2025 року о 15-20 год., під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в районі н.п. Перечин Ужгородського району Закарпатської області виявлений громадянин України ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону та своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час проведення судового засідання у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку адресату ОСОБА_2 15.07.2025 року sms-повідомлення, яке є в матеріалах справи (а.с.11), проте до суду ОСОБА_2 подано письмову заяву в редакції від 15.07.2025 року, в якій він просить розглянути справу № 304/1577/25 без його участі, вину визнає повністю, будь-яких заперечень щодо складеного протоколу про адміністративну правопорушення не має.

Враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що категорія правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП не відноситься до тієї категорії справ, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1,2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.204-1 ч.1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетині або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 204-1 ч.1 КУпАП являє собою штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 146237 від 09.07.2025 року заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_3 було встановлено, що 09 липня 2025 року о 15-20 год., під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в районі н.п. Перечин Ужгородського району Закарпатської області, виявлений громадянин України ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону та своїми діями порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 146237 від 09.07.2025 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомлений, примірник вказаного протоколу отримав 09.07.2025 року, що підтверджується підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень у вказаному протоколі ОСОБА_2 не відобразив (а.с.1), протокол про адміністративне затримання громадянина України ОСОБА_2 від 09.07.2025 року (а.с.2), протокол про особистий огляд, огляд речей та вилучення речей і документів від 09.07.2025 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_2 в ході огляду було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Айфон11» паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 03.11.2021 року орган 4625 (а.с.3), заявою ОСОБА_2 від 09.07.2025 року про повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та в якій останнім висловлено прохання проводити розгляд даної справи без його участі, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП визнає (а.с.5); рапортом інспектора прикордонної служби ОСОБА_4 (а.с.6), схемою затримання громадянина ОСОБА_2 (а.с.7), та суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими та проаналізованими матеріалами справи, будь-яких скарг на дії працівників прикордонної служби від ОСОБА_2 не надходило, оскільки таких суду не надано та в ході розгляду справи останнім не підтверджено, та суд вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , громадянин України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тому в його діях наявний склад правопорушення передбачений ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, його вік та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме визнання ОСОБА_2 своєї вини у повному обсязі, та суд вважає, що до ОСОБА_2 підлягає застосуванню адміністративне стягнення саме у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових адміністративних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , суд враховує особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 на теперішній час ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійне джерело прибутку у нього відсутнє, на його утриманні малолітніх дітей та/або непрацездатних осіб не знаходиться, оскільки інших відомостей матеріали справи не містять, також у суду відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , наявність однієї пом`якшуючої відповідальність обставини, та суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.204-1 ч.1, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_5 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі - 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Адміністративний штраф сплачувати: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача - казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Перечинського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО