П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2025 Справа №607/3630/23 Провадження №3-в/607/45/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з Гурзель Ю.В.

та представника Тернопільського

РУП ГУНП в Тернопільській області Довганя П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С.М. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С.М. звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

В обґрунтування подання зазначено, що з Тернопільського міськрайонного суду на ім`я начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла постанова суду по справі № 607/3630/23 від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 5 (п`яти) діб адміністративного арешту.

Постанова набрала законної сили, після чого була звернута судом для виконання та була зареєстрована в секретаріаті Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №3051 від 23.03.2023 р.

Під час виконання постанови суду було встановлено, що 08.03.2023 р. в АДРЕСА_2 , в квартирі по місцю проживання виявлено тіло ОСОБА_2 , 1980 р.н., із слідами насильницької смерті. Виїздом на місце події встановлено, що ОСОБА_3 , 1999 р.н., житель АДРЕСА_3 , та ОСОБА_1 , 1975 р.н., житель АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв спільно із ОСОБА_2 за вищевказаною адресою нанесли тілесні ушкодження у вигляді рваних ран голови та ноги дерев`яною палицею. Відомості по даному факту внесено в ЄРДР №0000081. Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 10.03.2023 р. №593/120/23 застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08.03.2024 р. за №808 ДУ «Чортківська УВП (№26)» повідомлено, що ОСОБА_1 , 2803.1975 р.н., житель АДРЕСА_1 , перебував під вартою в установі в період часу з 13.03.2023 р. по 08.03.2024 р.

Згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 06.03.2024 р., що набрав законної сили, ОСОБА_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

06.05.2024 р. ОСОБА_1 вибув з установи для відбування покарання у ОСОБА_4 виправну колонію (№46) на виконання вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 06.03.2024 р. (3 роки позбавлення волі).

06.11.2024 р. ОСОБА_1 вибув з ДУ Катеринівська виправна колонія (№46) у зв`язку із умовно-достроковим звільненням та вибув у військову частину, для подальшого проходження служби.

27.03.2025 р. о 17.53 год. в чергову частину ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_4 , про те, що 20.02.2025 р. її брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту АДРЕСА_5 , зник безвісти. Востаннє виходив на зв`язок з родичами 09.02.2025 р. Відомості по даному факту внесено в ЄРДР №0000105 дата: 28.03.2025 р. за ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином вказане судове рішення не було виконано до цього часу, в зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , зник безвісти на території бойових дій. Також не було встановлено факту ухилення від відбування покарання за ці роки з боку правопорушника.

Просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2023 року.

В судовому засіданні представник Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старший інспектор відділу превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Довгань П.О. подання підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника поліції, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 304 КУпАП - питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами - ст. 298 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень детально регламентується розділом V (ст. 298-330) КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст. 298 цього Кодексу.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП), а згідно ч. 1-2 ст.300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган НП забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. При цьому, навпаки, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги, а у разі відстрочки виконання відповідно до ст.301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303).

Провадження по виконанню постанови про застосування адміністративного арешту передбачене главою 32 розділу V КУпАП. Згідно ст. 305 цього Кодексу контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється суддею, який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. За наявності обставин, що ускладнюють виконання такої постанови або роблять її виконання неможливим, суддя може відстрочити її виконання на строк до одного місяця (ч. 1 ст. 301).

Звернувши своєчасно до виконання постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, суд дотримався в цілому вказаних вимог закону та в подальшому здійснював контроль за правильним і своєчасним виконанням свого рішення, однак постанову не було виконано за обставин, які не свідчать про ухилення ОСОБА_1 від її виконання, зокрема у зв`язку із перебуванням останнього під вартою, а також подальшим перебуванням на військовій службі в ЗСУ, що унеможливило виконання постанови суду.

Законодавством не врегульовано питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді арешту.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, зазначених у пункті 5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) статті 247 цього Кодексу, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (стаття 302).

Однак вказана норма має іншу правову природу і не кореспондується зі строками виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту, а тому у даному конкретному випадку застосована бути не може.

Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на законодавство України та правові позиції ЄСПЛ, які за певних умов поширюють стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (стаття 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, для цілей статті 6 Конвенції, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії статті 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді даної заяви щодо визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КК України, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції), та важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такою нормою у Кримінальному кодексі України є стаття 80, яка міститься у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, згідно з пунктом 1 частини першою цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи наведене, давність виконання постанови судді про накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: протягом 2 років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є арешт згідно з пунктами 8 і 9 статей 51, 60 КК України; пунктом 7 частини першої статей 24, 32 КУпАП).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення у вигляді адміністративного арешту повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення 27 лютого 2023 року, і не перевищувати двох років, а тому строк виконання даної постанови закінчився.

Враховуючи вищевикладене, зокрема неможливості виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 303 КУпАП щодо ОСОБА_1 , слід припинити виконання вказаної постанови.

Керуючись ст.ст.23, 298, 302-305, 326-327 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С.М. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, призначеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо