ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32745/24

Провадження № 33/820/463/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В. розглянула у судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Герасимчук А.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 01.12.2024 року о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Романа Шухевича, 1/Б, керував автомобілем «Тойота Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», результат позитивний 2,07 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 т.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» будь-яких підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було, а тому всі подальші вимоги до водія, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, останній виконувати не зобов`язаний.

Стверджує, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" давали право працівникам поліції зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Наголошує, що у працівників поліції не було підстав вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а з результатом проведеного огляду останній не погодився.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але поліцейські не забезпечили доставку останнього до найближчого медичного закладу.

Звертає увагу апелянт і на те, що відеофіксація не здійснювалась безперервно, а тому не може вважатись належним та допустимим доказом по справі.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, а тому факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння недоведений.

Зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснені його права та позбавлено права скористатись послугами адвоката.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Герасимчук А.С. не з`явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, а тому суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами, а саме:

-даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 186704 від 02.12.2024 року (а.с.1);

- даними, зафіксованими у роздруківці тесту приладу «Drager Alcotest 7510» від 02.12.2024 року, згідно з якими результат тесту склав 2.07 проміле (а.с.5);

-даними, зафіксованими в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння становить 2,07 проміле. З результатом огляду погодився і сам правопорушник, власноручно підписавши вказаний акт огляду (а.с.4);

-даними, зафіксованими в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ХОЗзНПД ХОР» від 02.12.2024 (а.с.6).

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», на що ОСОБА_1 погодився. Перед тим, як продути вказаний прилад, працівник поліції зробив контрольний забір, який встановив, що в приладі відсутній алкоголь.

Твердження сторони захисту про те, що мундштуки до приладів для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі призначені виключно для одноразового використання є слушними, однак це стосується повторного використання іншою особою, яка підлягає огляду, а тому доводи сторони захисту про те, що контроль вмісту алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 здійснювався декілька разів з використанням одного і того ж мундштука, що суворо заборонено та може впливати на результати дослідження, є безпідставними і не можуть свідчити про недійсність результату огляду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що правопорушнику не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції.

Доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, не приймаються судом до уваги в силу наступного.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема в адміністративному, із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин (постанови у справах № 688/1959/20, №686/8878/20, №672/1223/23, № 686/28677/23).

Предметом розгляду апеляційного суду у даній справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Саме встановлення порушень під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є наслідком визнання його недійсним.

Сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, сторона захисту не була позбавлена можливості в установленому законом порядку, зокрема в адміністративному, оскаржити дії працівника поліції на предмет незаконної зупинки транспортного засобу та надати суду докази, які б підтвердили протиправність таких дій, чого не зробила.

В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування наведених стороною захисту обставин чи впливати на сторону захисту при виборі моделі захисту.

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування транспортним засобом не є складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може впливати на склад адміністративного правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили правопорушнику його права та процедуру проведення огляду, також не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються наявним у справі відеозаписом.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах провадження, не є безперервним, а відтак є недопустимим доказом.

Даний відеозапис сумнівів у апеляційного суду щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео інших осіб, крім тих, які приймали участь у оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Дійсно, на оптичному диску із записом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції під час фіксації правопорушення, які є безперервними. Отже, це не може бути один безперервний відеофайл, як помилково вважає сторона захисту, а тому наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк