Провадження № 3/369/6005/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.07.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №853837 від 30.05.2025 - 30.05.2025 року близько 13 год. 16 хв. в м. Вишневе, вул. Святошинська, 26А, ОСОБА_1 , будучи продавцем кіоску здійснила продаж пачки цигарок марки «Marlboro» без марки акцизного податку на суму 570 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №853838 від 30.05.2025 - 30.05.2025 року близько 13 год. 16 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці МАФ (кіоск) за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська, 26А, здійснювала продаж тютюнових виробів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні інкримінованих правопорушень не визнала в повному обсязі та пояснила, що 30.05.2025 року її подружка ОСОБА_2 попросила, щоб вона посиділа в неї в кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , з метою охорони майна, поки ОСОБА_3 відлучиться у справам, на що ОСОБА_1 погодилась. Зазначає, що тоді ж 30.05.2025 року зайшла до приміщення зазначеного кіоску та майже відразу ж прийшли працівники поліції, які почали складати на неї протоколи про адміністративні правопорушення. Зазначає, що ніякого відношення до зазначеного кіоску не має, ніякої торгівлі ніколи не здійснювала та нікому цигарки не продавала.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Іщенко Д. М. надано письмове клопотання про закриття провадження у справі.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопрушення, вважаю недоведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованих правопорушень.

Так на підтвердження винуватості у скоєнні інкримінованих правопорушень до матеріалів справи долучено:

-протокол про адміністративні правопорушення серії ВАД №853837 від 30.05.2025;

-протокол про адміністративні правопорушення серії ВАД №853838 від 30.05.2025;

-акт вилучення предметів торгівлі, відповідно якого в ОСОБА_1 вилучено 10 пачок цигарок;

- два пояснення інспекторів ГУ ДПС в Київській області Савченко О. ІФ. та ОСОБА_4 про встановлення 30.05.2025 року факту реалізації цигарок без марок акцизного податку та за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст. 252КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою не зареєстрованою, як суб`єкт підприємства, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні та і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.

При цьому, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, має бути встановлено, що в матеріалах справи є докази на підтвердження того, що вона системно займається господарською діяльністю пов`язаною з реалізацією тютюнових виробів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, що є обов`язковим елементом для визначення поняття підприємництво.

Про те матеріали справи зазначених доказів не містять.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких належних доказів про відношення ОСОБА_1 до закладу - МАФ (кіоск) за адресою: АДРЕСА_2 . Хто саме здійснює і чи взагалі здійснюється господарська діяльність у приміщенні зазначеному у протоколі. Також матеріали справи не містять відомостей підтверджених належними доказами кому саме ОСОБА_1 здійснила реалізацію зазначеної пачки цигарок. Не долучено будь-яких доказів здійснення реалізації цигарок, не вилучені кошти отримані від реалізації.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин, відомості, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та надані докази, які наведені вище, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, не доведена.

Так, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували та дозволяли суду дійти висновку поза розумним сумнівом про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП, тобто відсутні об`єктивні докази про вчинення останньою інкримінованих правопорушень.

При цьому ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Михайло КУЦЕНКО