Справа № 951/438/25
Провадження №3/951/241/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.06.2025 о 13 год. 38 хв. в с.Конюхи Тернопільського району по вул.Центральна керував транспортним засобом «FORTE FT125-K9F» без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST 6820 ARLJ-0581», тест №775 від 20.06.2025. Результат огляду 1,07‰ (проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для перевірки поліцейськими документів у ОСОБА_1 стало те, що він керував транспортним засобом, а саме мотоциклом, без шолома, а також керував транспортним засобом без номерного знаку. Після перевірки документів у водія встановлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінку, що не відповідала обстановці.

В судове засідання, призначене на 16.00 год. 17.07.2025, прибув ОСОБА_1 , надав свої пояснення, свою вину у вчиненні за описаних обставин передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Згідно із п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від прохофдження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, згідно з п.2, 3 Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результат тесту свідчить про встановлення у ОСОБА_1 перевищення встановленого нормами чинного законодавства граничного показника вмісту алкоголю в крові, за якого водієві забороняється керувати транспортним засобом. Враховуючи те, що водій погодився з результатами пройденого ним алкотесту, тобто жодних сумнівів щодо виявленого у нього за результатами огляду стану алкогольного сп`яніння не висловив, суд дійшов висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Аналогічні положення містяться також у ст.266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведені положення, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №367591 від 20.06.2025, у якому викладено обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписі з камери працівників поліції, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «FORTE FT125-K9A», без номерного знаку, зупинку вказаного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , озвучення йому поліцейським наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти перевірку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, результат 1.07‰ проміле, пропозицію працівників поліції пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився, роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП, оголошення йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення;

- результаті тесту газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST 6820 ARLJ-0581», тест №775 від 20.06.2025, щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 , який показав результат 1.07‰ проміле;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому відображено ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , назву газоаналізатора та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння від 20.06.2025;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його відмова від проходження зазначеного огляду від 20.06.2025;

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5025490 від 20.06.2025, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- довідці, виданій СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП, згідно з якою ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- довідці, виданій СПД №1 (смт. Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 130 КУпАП не притягався.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що наведені докази доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд визнає досліджені докази, що містяться у матеріалах справи, належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Обставин, які би спростовували наявність події та складу адміністративного правопорушення або виключали адміністративну відповідальність за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею не виявлено. Склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно з наявною у матеріалах справи про адміністративне правопорушення довідкою №89914-2025 від 24.06.2025 за підписом начальника Сектору поліцейської діяльності №1 (смт.Козова) Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія не отримував. Разом з тим, у законі Кодексі України про адміністративні правопорушення не вживається поняття «наявність посвідчення водія» чи його «відсутність», мова йде саме про право керування транспортними засобами. Таке право особа набуває внаслідок проходження відповідного навчання, отримання навиків водіння, що дає підстави відповідним органам для видачі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Оскільки законом не передбачено альтернативного застосування стягнення за вчинення зазначеного правопорушення, тому суд з дотриманням вимог ч. 1 ст.130 КУпАП за результатами розгляду цієї справи застосовує щодо ОСОБА_1 також адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк. Стаття 30 КУпАП (із змінами та доповненнями) не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Вищенаведене кореспондується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 (справа №702/301/20).

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, відповідно до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст. 8, 33, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Р.В. Чапаєв