Справа № 279/1652/25
Провадження № 3/279/782/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 , 04.03.2025 о 17.38 год. на а/д М07 145 км с.Сингаї керував транспортним засобом Renault 11 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, увстановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останій відмовився. Водія відсторонено від керування згідно ст.266 КУпАП шляхом передачі транспортний засіб іншому водію, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Від захисника адвоката Немировського В.І. надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, вказавши на те, що після зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 працівник поліції без будь яких на то причин та об`єктивних пояснень почав пропонувати пройти огляд в медичному закладі на предмет перебування в останнього в стані наркотичного сп`яніння, однак жодних із ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було й і не виявлялось, ні порушення мови, ні тремтіння пальців рук, крім того поліцейський в жодній спосіб не перевіряв чи реагують зіниці очей чи ні на світло, а тому такий висновок поліцейського є протиправним голослівним та як наслідок недопустимим доказом у справі. ОСОБА_1 чітко та послідовно виконував вимоги поліцейського, поводив себе адекватно, на всі питання відповідав внятно та зрозуміло. Будь які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достовірністю вказували на наявнісь у діях ОСОБА_1 складу адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази, суд приходить до наступного висновку:

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВСУкраїни та МОЗ України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості для лікарів - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.п.6,7,8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При дослідженні судом відезапису встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху. При спілкуванні поліцейські у ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння, в подальшому було запропоновано пройти освідування в медичні установі, на що останій відмовився, відповідно поліція розцінила даний факт як відмову від проходження освідування та склали матеріали за порушення вимог п.2.5 ПДР за ст.130 ч.1 КУпАП.

Також, як встановлено з відеозапису, поліцейськими при перевірці документів було встановлено, що до ОСОБА_1 25.02.2025 року вже було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками наркотичного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 заперечував факт вживання будь чого, був згоден пройти освідування на місці на, що поліцейські відповіли, що законодавством не передбачено проходження стану нартотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, було проведено поверхневий огляд в результаті чого нічого виявлено не було. В подальшому поліцейськими при складані протоколу в автомобілі було акцентовано увагу на те, що у ОСОБА_1 колись було найдено "наркоту" і зробили висновок, що він наркоман. При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в наркотичному стані, не проявляв.

При цьому, у ОСОБА_1 , а ні тремтіння пальців рук, а ні блідлості обличчя, а ні неадекватної поведінки не вбачається, тому підстави для направлення ОСОБА_1 на освідування на стан наркотичного сп`яніння взагалі були безпідставними. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь якого сп`яніння, що потребувало проведення відповідного освідування.

Отже, суд дійшов висновку, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів вини, оскільки підставою для освідування водія мають слугувати наявні характерні ознаки наркотичного сп`яніння, а не бажання поліцейського з формальних підстав.

Окрім цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, на що він був згоден, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.

Отже, при розгляді справи встановлено, що особою, яка склала протокол, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, ч.1 ст.130, 245, п.1 ст.247, 268, 271, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом