Справа № 467/1001/25
Провадження № 3/467/411/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року с-ще Арбузинка

Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер в справі відсутній, постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП України,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 19.07.2025 року о 13 год. 45 хв. в с-щі Арбузинка по вул.Учительській ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Дельта без н/з з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Крім того, 19.07.2025 року о 13 год. 45 хв. в с-щі Арбузинка по вул.Учительській ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Дельта без н/з, не маючи права керування транспортними засобами та будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.11.2023 року строком на 5 років. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою від 24.07.2025 року протоколи про адміністративні правопорушення №467/1001/25 провадження №3/467/411/25 та №467/1002/25 провадження №3/467/412/25 стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в протоколах про адміністративні правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Дослідивши всі обставини справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується у повному обсязі наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№396271 від 19.07.2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2025 року;

- довідкою з відділення поліції №1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 21.07.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- диском з відео файлами до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396279 від 19.07.2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №3599045 від 04.12.2025 року;

- довідкою з відділення поліції №1 Первомайського районного відділу поліції №1 ГУНП в Миколаївській області від 21.07.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суддя прийшла до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 , в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії Серії ЕНА №3599045 від 04.12.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши всі обставини справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується повністю обставинами, викладеними у даних протоколах, а також письмовими доказами, долученими до протоколу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, згідно зі ст. 36 КпАП України, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 являється власником транспортного засобу мопеду Дельта без н/з яким керував в момент вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 року у справі №702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Хоча з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, суд враховуючи думку, викладену в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 року у справі №702/301/20, погоджується, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, суддя приєднує до призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами невідбуту частину стягнення за останньою за часом постановою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.07.2025 року, що на день розгляду справи становить 4 роки 11 місяців 28 днів.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 401, 126, 130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 9 (дев`ять) років 11 (одинадцять) місяців 28 (двадцять вісім) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.О.Догарєва