Дата документу 17.07.2025
Справа № 334/5342/25
Провадження № 3/334/1983/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 серії ЕПР1 № 366507, 19.06.2025 о 10.36 годині у м. Запоріжжі, вул. Гребельна, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo FM 360, державний номерний знак НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою ДВС № 49868171, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що про накладені державним виконавцем обмеження йому відомо не було та подав суду постанову про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами № 49868171 від 03.07.2025 та постанову про закінчення виконавчого провадження № 49868171 від 29.11.2021.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані: рапорт поліцейського, довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», витяг з бази даних «Армор»,постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.04.2020 у ВП № 49868171, відеозапис події.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так відповідно до положень статей 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі статями 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Постановою про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 10.04.2020 у виконавчому провадженні № 49868171 ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку із наявністю заборгованість по аліментам.

29.11.2021 державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 49868171 у зв`язку із закінчення строку стягнення.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Однак при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2021 державним виконавцем не скасоване тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, що є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказане тимчасове обмеження було скасоване постановою державного виконавця від 03.07.2025 на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 від 30.06.2025.

За таких обставин суддя дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на керування транспортним засобом при встановленому тимчасовому обмеженні у праві керування транспортними засобами, оскільки йому не могло бути відомо про те, що тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не було скасоване державним виконавцем відповідно до вимог закону при закінченні виконавчого провадження, а отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній справі про адміністративне правопорушення докази, приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 126, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов