справа № 631/572/25
провадження № 3/631/332/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судова повістка неодноразово направлялась особі, стосовно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом SMS повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначено у заяві на отримання електронних повісток від 23 травня 2025 року, та була отримана адресатом.

Проте, ОСОБА_1 до суду жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомляла, заяв щодо відкладення розгляду справи не надавала, будь-яких клопотань не надсилала.

Ураховуючи зазначене, суддя доходить висновку що ОСОБА_1 своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду вона не надала, і тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішенні зазначеного питання суддя приймає до уваги що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Суддя, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032168 від 23 травня 2025 року вбачається, що «22 травня 2025 року близько 11 години 30 хвилин в. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 продала 0,5л самогону домашнього виробництва, а саме за місцем свого мешкання здійснила заняття забороненими видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом виготовлення дом. самогону, з отриманням доходу, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-16 КУпАП».

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона правопорушення.

Виходячи з цього, склад адміністративного проступку можна визначити як сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, що унормовано ч. 2 ст. 251 КУпАП.

З аналізу наведених норм убачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

З протоколу Серії ВАВ № 032168 від 23 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Частиною 1 ст. 164-16 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Встановлення ознак об`єктивної сторони дає змогу з`ясувати наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, належно кваліфікувати адміністративний проступок, а також розмежувати його від інших адміністративних правопорушень.

Отже, однією із обов`язкових складових є зазначення у протоколі суті адміністративного правопорушення.

Іншими словами, посадова особа має чітко вказати у протоколі діяння, що інкримінується потенційному правопорушнику, передбачене чинним законодавством і за порушення якого настає адміністративна відповідальність, у даному випадку за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП. Тобто, зазначити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164-16 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають види господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 032168 від 23 травня 2025 року не містить посилань на нормативно-правові акти, які передбачають вид господарської діяльності, на який накладено заборону і який порушений ОСОБА_1 , а також не зазначає ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, що відсутні.

Окрім того, адміністративні матеріали не містять доказів відсутності ліцензії на продаж, виготовлення спиртних напоїв; інформації чи є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 , документів про вилучення коштів, отриманих від збуту самогону та самого предмету продажу.

Також слід зазначити, що Господарський Кодекс України визначає поняття господарської діяльності.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак, однією з основних ознак господарської діяльності є її систематичність.

Таким чином, із системного аналізу норм права випливає, що складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені КУпАП. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Проте, матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальність за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП не містять докази систематичності дій.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, і постанову про закриття справи.

За ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо

ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутні доказів наявності у її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 164-16, 245, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко