Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5692/24 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Номер провадження №33/4805/612/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Семеньки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді місцевого суду ОСОБА_1 31 жовтня 2024 року о 00-40 год по вул. Дмитра Герасимчука в м. Звягелі керував автомобілем Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Крім того, 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 о 07-30 год по вул. Військової Доблесті в м. Звягелі керував автомобілем Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Семенька В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив провадження в справі закрити у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні правопорушень, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що відеоматеріали не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факту зупинки його працівниками поліції. Крім того, вказав, що до протоколів про адміністративне правопорушення не включена вказівка на відеопристрої, за допомогою яких здійснювався запис. Працівниками поліції не повідомлено причину застосування до скаржника превентивних заходів та не доведено до відома водія нормативно-правові акти, на підставі яких такі заходи застосовуються. Рапорт від 31 жовтня 2024 року не узгоджуються по часу та спростовується відеозаписами.

Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина не доведена.

В судовому засіданні захисник адвокат Семенька В.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Так, ч. 1ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №758303 від 31 жовтня 2024 року (а.с. 2) та серії ЕПР1 №162881 від 31 жовтня 2024 року (а.с. 27); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с. 3, 28); актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5, 29); направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 жовтня 2024 року (а.с. 6, 30); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 34); розпискою про інформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 4); розпискою про інформування ОСОБА_1 з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 31); копією рапорту від 31 жовтня 2024 року про надходження на службу 102 інформації щодо нетверезого водія за кермом Рено Меган синього кольору з номером НОМЕР_1 (а.с. 33); відеозаписами з бодікамери поліцейського та реєстратора службового автомобіля (а.с. 12, 46).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він не був водієм даного транспортного засобу та заперечував проти цього, спростовується наявними у матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції. Так, з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що працівники поліції 31 жовтня 2024 року о 00-40 год за допомогою проблискових маячків у комендантську години працівники поліції зупинили автомобіль Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , наздогнавши авто на стоянці у дворі, з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , попросили документи. ОСОБА_1 повідомили про ведення відеофіксації. Одночасно, працівник поліції виказав підозру про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та незв`язною мовою, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alkotest Drager» або у медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції роз`яснили водію наслідки відмови у вигляді складення щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України, а також прав та обов`язків за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У подальшому поліцейські ознайомили ОСОБА_1 зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами за ч. 1 ст.130 КУпАП, а також постановою серії ББА №252571 за порушення останнім правил дорожнього руху, а саме: рух на автомобілі з увімкненими фарами дальнього світла. Водія від керування транспортним засобом відсторонили, від підпису адміністративних матеріалів він відмовився.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який опосередковано узгоджується з наданим відеозаписом, а доводи скаржника у цій частині суд вважає необґрунтованими та розцінює як намагання скаржника уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. Як видно із відеозапису працівники поліції у комендантську годину із увімкненими проблисковими маячками слідували за автомобілем, номер якого на відео не видно, та який з`їхав на стоянку у житловій забудові. Так, водій ОСОБА_1 спочатку повідомив працівникам поліції, що сидить у автомобілі з колегою та не керує автомобілем, проте у розмові з працівниками поліції зауважив, що їхав дуже обережно, без порушень, машину потрібно було доставити до гаража та дивувався звідки тут взялись поліцейські. Щодо причин зупинки, працівники поліції роз`яснили про заборону їхати з увімкненим дальнім світлом.

Разом з тим, ОСОБА_1 під час складення адміністративних матеріалів просив не оформлювати правопорушення, пропонував домовитися, отримав роз`яснення щодо відповідальності за пропозицію неправомірної вигоди.

Також, згідно відеозаписів з бодікамер інспекторів патрульної поліції, екіпаж патрульних 31 жовтня 2024 року о 07-32 год під`їхав до автомобіля Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , який заїхав на територію поруч з гаражами. З місця водія вийшов ОСОБА_1 . Поліцейський представився, попросив надати документи, зауважив на керування транспортним засобом без використання пасків безпеки. Одночасно працівник поліції розяснив права та обов`язки за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Посилаючись на наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та поведінку, яка не відповідає обстановці, запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alkotest Drager» або у найближчому медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції роз`яснили водію наслідки відмови у вигляді складення щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. У подальшому поліцейські ознайомили ОСОБА_1 зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами за ч. 1 ст.130 КУпАП, а також постановою за ч. 5 ст. 121 КУпАП, від підпису адміністративних матеріалів водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у повному обсязі підтверджується згаданим відеозаписом, на якому чітко зафіксовано, що автомобіль Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 заїжджає на пригаражну територію та вже в подальшому під час складення адміністративних матеріалів, нехтуючи попередженням працівників поліції, заїжджає до гаражу. У своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував, що нікуди не їхав, але водночас заперечував факт невикористання ременів безпеки під час керування транспортним засобом, при цьому вказавши, що перегнав автомобіль до гаража.

Надані відеозаписи апеляційний суд визнає відповідним п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026, оскільки вони, хоча й надані частинами, проте є послідовними, за допомогою останніх можна відтворити обставини, за яких патрульні, після виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у відповідності до встановленого законом порядку, пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, надані відеозаписи апеляційний суд вважає належними і допустимими доказами. При цьому, в обох протоколах про адміністративні правопорушення містяться посилання на відеоматеріали, що додаються до нього. Відсутність вказівки на номер технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеозйомка, не спростовує об`єктивно зафіксованих обставин.

Протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доводи скаржника щодо неналежності рапорту уповноваженої особи від 31 жовтня 2024 року про надходження анонімного повідомлення до Звягельського відділу поліції о 07-47 год про нетверезого водія за кермом автомобіля Рено Меган синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які на думку захисника не узгоджуються у часі із відеозаписами, на думку апеляційного суду не спростовують об`єктивно встановлених обставин справи та не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки автомобіля та у медичному закладі був причиною складання протоколів про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, апеляційний судом не встановлено порушень працівниками поліції під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення будь-яких прав водія, зокрема в частині доводів скаржника про застосування до нього превентивних заходів, а дії поліцейських не суперечили вимогам Конституції України, Закону України «Про національну поліцію» Кодексу України про адміністративні правопорушення та ін.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 130 КУпАП, не надано.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, доходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь