Справа №295/7571/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чорній Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 23.04.2025 о 20 годині 50 хвилин в м. Житомирі на нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а велосипедист ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 23.04.2025 о 20 годині 50 хвилин в м. Житомирі на нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , стала учасником ДТП та місце події залишила.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, не визнала, пояснила, що дійсно 23.04.2025 близько 20 години 50 хвилин керувала належним їй т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , та рухалась в м.Житомирі по вул. Вільський Шлях. В транспортному засобі перебувала сама. На нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна мала намір повернути праворуч, про що завчасно увімкнула покажчик правого повороту. На значній відстані до вказаного перехрестя побачила велосипедистку, яка рухалася праворуч від неї, прямо, в попутному з нею напрямку по вул. Вільський Шлях, на велосипеді їхала одна дівчина, була в навушниках. Обігнала велосипедистку на відстані не менше ніж за 10 м до початку перехрестя, при цьому рухалась зі швидкістю близько 30 км/год, під час повороту трішки пригагальмувала. Велосипедистка швидко не їхала, швидкість її руху не оцінювала. Коли обганяла ОСОБА_2 покажчик повороту вже був увімкнений. Велосипедистка будь-яких маневрів/знаків, які могли б свідчити про зміну напрямку її руху не подавала. Розуміла, що відстань для виконання маневрів обгону та повороту праворуч була достатньою для їх безпечного виконання, крім того, жодних перешкод та зустрічного транспорту не було, велосипедист рухалась з меншою швидкістю ніж т/з, до того ж, обігнала останню на 10 метрів. Виконуючи маневр повороту праворуч подивилась у бокове (праве) дзеркало заднього виду та переконалась, що не має перешкод для виконання вказаного маневру. Обігнавши велосипедиста, не звертала уваги на її подальші дії, одразу після виконання маневру повороту потерпіла взагалі зникла з її поля зору. Повернувши праворуч, проїхала близько 10 м та в дзеркалі заднього виду побачила, що велосипедистка впала (бачила саме момент падіння) на відстані 5-6 м від перехрестя, а тому вона зупинилась за стоянкою, яка розташована на відстані 10-15 м від місця падіння велосипеда, щоб надати допомогу потерпілій. Вийшовши з авто, підійшла до велосипедистки, яка на той момент вже встала на ноги, відійшли з останньою в бік, оглянула отримані велосипедисткою тілесні ушкодження - на ній були незначні подряпини, а саме, подряпина на кисті лівої руки, на безіменному пальці лівої руки та декілька подряпин на коліні лівої ноги, остання була при свідомості. Потерпіла на місці події не повідомляла, що ОСОБА_1 її збила. Від її допомоги потерпіла не відмовлялась. Вона допомогла заклеїти пластиром подряпини, обробила календулою руку. Значних тілесних ушкоджень на потерпілій не було. Жодних пошкоджень голови у потерпілої теж не було. На велосипеді жодних пошкоджень не було, потерпіла на місці події про пошкодження велосипеда також не говорила. Свій транспортний засіб на наявність механічних пошкоджень не оглядала. Швидку допомогу не викликали, оскільки потерпіла повідомила, що з нею все добре та тілесні ушкодження були не значні. На лінію 102 теж не телефонували, оскільки потерпіла не наполягала на виклику працівників поліції. Хвилин 30 була з потерпілою, потім запитала у останньої чи може їхати, на що отримала позитивну відповідь, потерпіла мала зустрітись зі своїм хлопцем, якого залишилась чекати на місці. Тому ОСОБА_1 місце події залишила та поїхала по своїх справах. Обмінялись з ОСОБА_2 номерами мобільних телефонів. Того ж дня, до того як до неї зателефонували з поліції, телефонувала до потерпілої, хотіла з`ясувати як вона себе почуває, однак на її телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповіла. Жодного контакту між керованим нею т/з та велосипедом чи велосипедистом не було, ОСОБА_2 впала, коли вона вже повернула праворуч. 23.04.2025 до неї зателефонував слідчий, повідомив про те, що вона збила пішохода. Наступного дня після події, тобто 24.04.2025, листувалась з ОСОБА_2 у месенджері «Viber», остання о 16 годині 33 хвилині надіслала смс-повідомлення з текстом (зацитувала смс-повідомлення) «Доброго дня, я дівчина, яку Ви вчора збили на велосипеді. Я вчора все ж таки викликала поліцію та швидку на місце події, але хотіла виниклу ситуацію вирішити мирним шляхом, без зайвої тяганини та судових розглядів. У мене є травми: струс мозку, садна, розтягнення м`язів, а також, зіпсовані особисті речі. Я відкрито налаштована на діалог та домовленість, якщо Ви готові взяти на себе відповідальність, відшкодувати завдані збитки, якщо Ви теж зацікавлені в спокійному вирішенні цієї ситуації». Оскільки не вважає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення жодної відповіді на вказане смс-повідомлення не надсилала, не бачила сенсу в подальшому спілкуванні, оскільки вважала зазначене повідомлення шахрайськими діями стосовно неї. Зранку близько 08 години 24.04.2025 приїхала до слідчого, він оглянув належний їй т/з, повідомив, що жодних пошкоджень на т/з немає. Після огляду т/з їй будь-який документ на підпис слідчий не надавав. Матеріали справи не містять жодних відомостей/документів про огляд велосипеду із фіксуванням наявних на ньому механічних пошкоджень. Також зазначила, що не зрозуміло, куди після події подівся велосипед. Ремонт велосипеду був здійснений через місяць після події. Таким чином, де був велосипед та що з ним відбувалося протягом місяця з дня події до його ремонту, не відомо. З протоколами про адміністративні правопорушення працівники поліції її не ознайомили, їх складання відбулося за її відсутності, без її виклику. Враховуючи викладене, провадження у справах просила закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ляхов О.В. позицію ОСОБА_1 підтримав.

Потерпіла - велосипедист ОСОБА_2 пояснила, що рухалася на велосипеді по вул. Вільський Шлях зі швидкістю приблизно 10 км/год, наміру змінювати напрямок руху не мала, за 5-10 м до перехрестя вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна боковим зором побачила, що до неї наближається авто марки Jeep, яке почало виконувати маневр повороту праворуч та притискати її до узбіччя, зменшуючи таким чином між ними боковий інтервал. З метою уникнення зіткнення з вказаним т/з почала гальмувати, однак контакту з т/з уникнути не вдалось, торкнулась лівою рукою з правою задньою частиною т/з. Детально момент контакту не пам`ятає, чи відбувався контакт між т/з та велосипедом теж не пригадує. Внаслідок контакту з т/з в межах перехрестя впала з велосипеду на лівий бік. Внаслідок падіння отримала тілесні ушкодження, а саме, подряпини та садна на лівій руці (чи були подряпини на правій руці не пам`ятає), лівому плечі, на поверхні кульшового суглобу, на обох колінах та на великому пальці лівої ноги. Внаслідок падіння велосипед теж отримав пошкодження, а саме, зчесано лакофарбове покриття зліва, збиті педалі, пошкоджено обмотку на кермі. Водій т/з не зупинилась та поїхала далі, а тому водій іншого т/з почав їй сигналити, в результаті чого ОСОБА_1 зупинилась за 20-30 м від місця падіння. Жінка на ім`я ОСОБА_3 , яка є очевидцем ДТП, оскільки була на перехресті в той час, підійшла до неї, допомогла піднятись та забрала велосипед з проїзної частини. Потім до неї підійшла ОСОБА_1 та повідомила, що не ненавмисно, думала, що встигне повернути (зазначене зафіксовано на відеозаписі, відеозапис тривалістю 7 секунд, яке знімала ОСОБА_2 після ДТП на власний мобільний телефон). Чому вимкнула запис та не знімала розмову в подальшому, пояснити не змогла, можливо, через стресовий стан. Вказаний відеозапис працівникам поліції вона не надавала, про його наявність їм не повідомляла. ОСОБА_1 допомогла обробити рани, заклеїти їх пластиром. Після ДТП була в стресовому стані, а тому відмовилась викликати швидку та поліцію, оскільки не усвідомлювала їх необхідності. В подальшому, за їх обопільною згодою ОСОБА_1 місце події залишила, а вона залишилась на місці події чекати хлопця. Також повідомила, що вони обмінялись з ОСОБА_1 номерами телефонів та домовились, що зв`яжуться ввечері. До пізнього вечора була в травмпункті, тому не спілкувалась з ОСОБА_1 в день події. Після того як ОСОБА_1 залишила місце ДТП на місце події приїхав хлопець ОСОБА_2 та, оскільки ОСОБА_2 стала гірше себе почувати їй було важко піднятись, паморочилось в голові, не могла самостійно пересуватись, вони вирішили викликати поліцію та швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_2 до лікарні. На т/з ОСОБА_1 потерпіла пошкоджень не побачила. Велосипед, яким керувала під час ДТП, спортивний, має вузьке кермо.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Горлов Є.С. долучив до справи фіскальні чеки на підтвердження придбання ліків та накладну №17 на підтвердження витрат, понесених потерпілою на ремонт велосипеду.

Опитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_4 пояснила, що точну дату події не пам`ятає, пригадує, що на вулиці була тепла пора доби, приблизно місяці два тому (свідок опитувалась в судовому засіданні 21.07.2025), після обіду в другій половині дня в світлу пору доби, коли поверталась з гаража, що розташований в гаражному кооперативі «Промінь», рухалась на т/з марки Lanos, р/н НОМЕР_2 , в кузові зеленого кольору по вул. Індустріальній, в салоні авто була не сама, ще був знайомий (їхали косити траву на кладовище), зупинилась на т-подібному перехресті, оскільки пропускала велосипедиста, яка рухалась прямо по вул. Вільський Шлях, та т/з, який мав намір повертати праворуч в напрямку гаражного кооператива. Також пояснила, що за нею ще рухались т/з. Велосипедист рухалась прямо, проїхала частину перехрестя та рухалась по середині однієї смуги, коли т/з обігнав її та різко повернув праворуч, перегородивши велосипедисту шлях, а тому велосипедист в`їхала в задню частину авто своїм переднім колесом. Внаслідок контакту з т/з велосипедист впала з велосипеду на проїзну частину, а тому вона вийшла з т/з, допомогла дівчині піднятись, інший свідок поїхав наздоганяти джип, який зупинився вже біля гаражів за 500 м від місця ДТП. Потім, через 5 хвилин після ДТП, на місце події прийшла водій авто - ОСОБА_1 , яка почала стверджувати, що не чула. Про що ще говорила ОСОБА_1 свідок не пам`ятає. Свідків на місці було багато.

Після опитування вказаного свідка судом ОСОБА_1 пояснила, що не пам`ятає ОСОБА_4 на місці падіння ОСОБА_2 .

В судове засідання, яким завершено розгляд справи, представник потерпілої не з`явився, подав заяву про подальший розгляд справи за його відсутності, ОСОБА_1 просив визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень та притягнути останню до адміністративної відповідальності.

Присутня в судовому засіданні, яким завершено розгляд справи, в режимі відеоконференції потерпіла ОСОБА_2 не заперечувала проти продовження та завершення розгляду справи за відсутності її представника, також після надання додаткових пояснень, повідомила суд про те, що не бажає брати участь в судовому засіданні. При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , у випадку визнання останньої винною, поклалась на розсуд суду. Після надання додаткових пояснень по справі від`єдналась від відеоконференції та зв`язок з останньою перервався.

Заслухавши ОСОБА_1 , її захисника, потерпілу ОСОБА_2 та її представника, опитавши свідка, дослідивши матеріали справи, долучені до справи за клопотанням сторони захисту докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10 а) ПДР України передбачено, щоу разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень працівниками поліції до суду надано протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, копії яких ОСОБА_1 не вручені, рапорти чергових Житомирського РУП №1, якими зафіксовано надходження повідомлення на лінію 102 про ДТП з травмованими за участю т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , протокол огляду місця ДТП від 23.04.2025, схему до нього та ілюстративну таблицю, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2427 ОСОБА_2 та результати дослідження №2114-25 від 23.04.2025, акт судово-медичного дослідження №914 від 19.05.2025, лист начальника СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, супровідний лист про направлення матеріалів з Житомирського РУП №1 до УПП в Житомирській області ДПП, реєстраційну карту т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , витяг з АРМОРу, повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність прибуття до УПП в Житомирській області ДПП.

Інших доказів суду не надано. При цьому, відповідно до протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, подія мала місце 23.04.2025, а протоколи складено 29.05.2025, тобто, більше ніж через місяць після події. Разом з цим, протягом вказаного періоду працівниками поліції жодних заходів, спрямованих на відібрання пояснень в учасників події, встановлення можливих свідків/очевидців, відеозаписів, тощо, не вживались. В рапорті, яким зафіксовано надходження повідомлення від ОСОБА_2 про ДТП до поліції, зазначено контактний номер телефону останньої, однак, з невідомих суду причин, ОСОБА_2 працівниками поліції щодо події опитано не було. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що мала номер телефону ОСОБА_1 , проте останню, з невідомих суду причин, працівниками поліції також не опитано. Відомостей про направлення наявних в справі повідомлень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність прибуття до УПП в Житомирській області ДПП матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП копії протоколів ОСОБА_1 не вручені. Відомості про вжиття заходів, спрямованих на їх вручення особі, стосовно якої вони складені, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що працівниками поліції не дотримаано вимоги ст. 245, ч. 2 ст. 251 КУпАП, а також порушено права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , передбачені відповідно, ст. 268 та ст. 269 КУпАП, в частині не роз`яснення можливості надати пояснення, подати докази, тощо. Крім того, порушено право ОСОБА_1 на отримання складених стосовно неї протоколів.

В протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а також в протоколі огляду місця ДТП від 23.04.2025, зазначено, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, однак ні велосипед, ні т/з, яким керувала ОСОБА_1 , працівниками поліції не оглянуті, зокрема, відповідних відомостей матеріали справи не містять.

Надаючи оцінку доказам, наданим учасниками справи, на підтвердження викладених у протоколах обставин в частині наявності пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, суд враховує, що накладна №17 від 21.05.2025, в якій зафіксовано пошкодження велосипеда, складена майже через місяць після дати ДТП, відомостей про місцезнаходження велосипеду у вказаний період, його використання за цільовим призначенням, тощо, матеріали справи не містять, а тому не виключена можливість отримання велосипедом зазначених в накладній пошкоджень за обставин, не пов`язаних з указаною ДТП. Також суд враховує, що під час надання пояснень в судовому засіданні потерпіла зазначила, що в день ДТП працівники поліції допомагали їй після лікарні доставити велосипед додому, а отже, останні мали безперешкодний доступ до велосипеду одразу після події та мали можливість оглянути його та зафіксувати наявні механічні пошкодження, однак жодних із зазначених дій не вчинили.

В протоколі серія ЕПР1 №345102 від 29.05.2025 зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а велосипедист ОСОБА_2 тілесні ушкодження. В протоколі огляду місця ДТП в графі «вид події» зазначено, що мало місце зіткнення т/з, проте у схемі до протоколу огляду місця ДТП місце зіткнення не позначено.

Крім того, з пояснень потерпілої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що безпосереднього контакту між т/з під керуванням ОСОБА_1 , та керованим потерпілою велосипедом не було. Вказане також підтверджується і даними протоколу ОМП від 23.04.2025, зокрема, п.п. 17-2, 18-20, 22-24, 27, 28, згідно яких будь-яких речових доказів чи відповідної слідової інформації на місці події не зафіксовано.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_4 , зокрема, в частині наявності контакту між т/з та велосипедом, оскільки пояснення свідка щодо події є непослідовними, такими, що суперечать поясненням, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . Суперечливими є також пояснення свідка в частині місця зупинки т/з, під керуванням ОСОБА_1 після ДТП, оскільки свідок зазначила, що ОСОБА_1 була зупинена іншим водієм за приблизно 500 м від місця ДТП і на місце події прийшла через 5 хвилин, натомість ОСОБА_1 стверджує, що зупинилась за 10-15 метрів від місця падіння велосипеду; потерпіла - за 20-30 м від місця падіння.

Надаючи оцінку фрагменту відеозапису, тривалістю 7 секунд, долученого до матеріалів справи за клопотанням представника потерпілого, суд враховує, що після його дослідження в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вважала себе винною не в скоєнні ДТП та порушенні ПДР, а саме, дотично причетною до падіння ОСОБА_2 з велосипеда, що виразилось в тому, що під час обгону потерпілої остання була в навушниках, а тому, на думку ОСОБА_1 , потерпіла могла злякатись в момент обгону, чи відволіктися в цей момент, в результаті чого втратити керування, що в подальшому спричинило її падіння з велосипеду.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів, які б у своїй сукупності підтверджували факт наїзду т/з під керуванням ОСОБА_1 на велосипед під керуванням ОСОБА_2 та отримання зазначеними транспортними засобами, чи одним з них будь-яких пошкоджень саме в результаті вказаної ДТП.

А відтак подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в даному випадку відсутня (оскільки даних про отримання будь-яких пошкоджень будь-яким майном в результаті вказаної ДТП в ході судового розгляду не отримано). Отримання лише тілесних ушкоджень учасником в результаті ДТП не може кваліфікуватися за ст. 124 КУпАП.

Надаючи оцінку версії, озвученій потерпілою ОСОБА_2 про те, що контакт відбувся між нею та т/з під керуванням ОСОБА_1 , а також версії ОСОБА_1 про те, що потерпіла самостійно впала з велосипеду, суд враховує, що в акті СМЕ № 914 від 19.05.2025 не розмежовано, які тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння з велосипеду, а які внаслідок контакту з т/з за обставин вказаних потерпілою (чи наявне на тілі потерпілої хоча б одне т/у, яке могло утворитись від безпосереднього контакту з т/з, за обставин вказаних потерпілою). Відповідне питання експерту не задавалось, під час судового розгляду будь-яких клопотань з цього приводу не надійшло.

А відтак, версія ОСОБА_1 про обставини отримання т/у потерпілою не спростована.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, згідно протоколу ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , чим порушила п. 12.1 ПДР. Вказаним пунктом ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Порушення інших пунктів ПДР у провину органом поліції ОСОБА_1 не ставляться.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів що: 1) по-перше, ОСОБА_1 втратила контроль над рухом т/з чи була позбавлена можливості безпечно керувати ним, 2) по-друге, те, що причиною зазначеного стала та обставина, що ОСОБА_1 вибрала таку швидкість в даних умовах, яка б не відповідала вимогам безпечності, тобто могла призвести до втрати нею контролю над рухом т/з або можливості безпечно керувати ним.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 місця ДТП не залишала, що підтвердили в судовому засіданні як сама ОСОБА_1 , так і потерпіла. Присутність ОСОБА_1 на місці події одразу після падіння ОСОБА_2 з велосипеда також підтверджується наявним в справі відеозаписом. Крім того, з місця події ОСОБА_1 поїхала після надання медичної допомоги потерпілій, за її згодою, із повідомленням ОСОБА_2 свого номеру телефону.

Отже, під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, що робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності за даними статтями.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи №295/7571/25 та №295/7574/25.

Справі присвоїти №295/7571/25.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Роман ЧОРНІЙ