Справа № 136/489/25
провадження №3/136/150/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Щавінського К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 о 00 год. 40 хв. по вул. Столярського, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, невиразна мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 05.03.2025 о 00 год. 40 хв. по вул. Столярського, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків, а також спеціального звукового сигналу, був зупинений працівниками поліції шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст.36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням вказаних норм, суд вважає за доцільне матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, - об`єднати в одне провадження для їх спільного розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення не визнав.

ОСОБА_1 суду показав, що у березні 2025 року вони зустрілись із товаришем ОСОБА_2 та вирішили поїхати в с. Кам`янка, де відпочивала компанія та жарили шашлики, він випив спиртного, а товариш погодився бути в якості тверезого водія. У пізню пору доби вони повертались додому та вирішили заїхати на заправку, утім по дорозі побачили службовий транспортний засіб працівників поліції, ОСОБА_2 злякався, оскільки він був за кермом, а він не отримував посвідчення водія, тому перемкнувся на швидкісний режим, після чого автомобіль працівників поліції почав переслідувати їх транспортний засіб, із застосуванням проблискових маячків, а через деякий час ОСОБА_2 проїжджаючи через поле застряг на ріллі, злякавшись що накоїв утік із транспортного засобу, а він залишився, після цього під`їхав службовий автомобіль працівників поліції, він вийшов із автомобіля із пасажирських дверей та до нього підійшов працівник поліції і почав звинувачувати у порушенні ПДР, невиконанні вимог про зупинку транспортного засобу, а також зобов`язав пройти огляд на місці зупиники транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, його пояснення та аргументи стосовно того, що він не керував транспортним засобом та не є водієм, які у ході спілкування він висловлював категорично та навіть десь у грубій формі, до уваги не брались, було викликано слідчо-оперативну групу, доставлено його до ВП №4, де він послідовно вказував на те, що не виконував функцій водія, утім працівники поліції повідомлених обставин не перевірили та склали матеріали про адміністративне правопорушення, огляду в установленому законом порядку не пропонували та не проводили, а він звертався на лінію «102» щодо неправомірності дій працівників поліції.

Захисник - адвокат Щавінський К.С. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити, вказуючи на відсутність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, надавши до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи його відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 функцій водія, при цьому працівниками поліції не було вжито заходів щодо розшуку особи, яка керувала транспортним засобом, не перевірено версії ОСОБА_1 та грубо порушено процедуру проведення огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння, оскільки не тільки не озвучено виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а й не проведено жодних дій щодо його проведення. При цьому на відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 постійно заперечує цей факт і стверджує, що не керував автомобілем, а був інший водій. Сам факт перебування останнього біля автомобіля зі сторони пасажирських дверей не може свідчити про здійснення керування транспортним засобом. Крім того, працівники поліції не вживали жодних заходів щодо з`ясування особи (в тому числі П.І.Б.), яка керувала транспортним засобом.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, надано докази, які безпосередньо досліджені були судом, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №650369, ЕПР1 №262471, відповідно до яких зазначено суть правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_1 , про що зазначено вище;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому вказується, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, невиразна мова, почервоніння очей. Від проходження огляду в установленому законом порядку водій відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.03.2025, в якому вказується що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, невиразна мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду відмовився;

- рапорти працівників поліції ОСОБА_3 та Нечипорук А. від 05.03.2025, зі змісту яких встановлено, що мала місце подія 05.03.2025 за участі автомобіля Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 порушив комендантську годину, не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу, при цьому було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, утім в установленому законом порядку водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, вів себе агресивно та зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції та не виконував їх законних розпоряджень, у зв`язку із чим було складено матеріали про адміністративне правопорушення за ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

- відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції на яких зафіксовано рух автомобіля Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , якому працівники поліції подають звуковий сигнал та проблисковими маяками синьо-червоного кольору, утім вищезазначений автомобіль ігнорує сигнали про зупинку та продовжує рух, пришвидшує швидкість, з`їжджає з головної дороги, починається переслідування поміж житлових будинків, на якусь мить автомобіль Vоlkswagen Transporter зникає із поля зору працівників поліції, а в подальшому на польовій дорозі проглядаються увімкнені фари стопів, під`їхавши до транспортного засобу виявлена польова дорога, на якій стоїть автомобіль Vоlkswagen Transporter, працівник поліції підходить до автомобіля із водійської дверки, далі обходить транспортний засіб позаду автомобіля, де зі сторони пасажирської дверки стоїть особа, яка на вимогу працівника поліції представитись та на запитання чому не виконувались вимоги про зупинку транспортного засобу надані працівниками поліції, - ігнорує відповіді, вказуючи, що не керував транспортним засобом, був інший водій, переходить на грубу форму спілкування із застосуванням нецензурної лайки та образливих слів. У подальшому встановлено, що вказана особа є ОСОБА_1 , в останнього прослідковуються ознаки алкогольного сп`яніння: невиразна мова, почервоніння обличчя, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Працівники поліції намагаються пояснити та роз`яснити права ОСОБА_1 та запропонувати пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, утім його поведінка свідчить про свідоме ухилення від проходження огляду з мотивів того, що він не є водієм та вказує щоб працівники поліції відшуковували іншого водія, при цьому не називаючи його. У подальшому було здійснено виклик Слідчо оперативної групи, у зв`язку із поведінкою ОСОБА_1 та неможливості у зв`язку із цим реалізації повноважень працівників поліції, складення матеріалів про адміністративне правопорушення на місці, його було доставлено до відділу поліції, де оформлялись матеріали, утім поведінка останнього та спілкування свідчила про нехтування встановлених загальних етичних правил та неможливість встановити усі обставини події.

За клопотанням захисника було допитано свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що дати та часу не пам`ятає, десь у березні 2025 року, він повернувся із роботи з м. Запоріжжя, вони зустрілись із товаришем ОСОБА_1 та вирішили поїхати в с. Кам`янка, де компанія святкувала іменини, оскільки ОСОБА_1 вживав спиртні напої, то він виявив ініціативу бути за кермом, хоча посвідчення водія не має, утім достатньо досвіду для керування автомобілем. У пізню пору доби вони повертались додому та вирішили заїхати на заправку, по дорозі побачили службовий транспортний засіб працівників поліції, він, ОСОБА_2 злякався, оскільки не має посвідчення водія, тому збільшив швидкість автомобіля, після чого автомобіль працівників поліції почав переслідувати їх транспортний засіб, а через деякий час відірвавшись на велику відстань від працівників поліції та проїжджаючи через поле транспортний засіб застряг на ріллі, він злякавшись що на коїв утік із транспортного засобу, а вже після 2 години ночі йому зателефонував ОСОБА_1 та розповів, що був затриманий працівниками поліції та на нього було складено матеріали про адміністративні правопорушення.

Захисником було надано до матеріалів справи відповідь ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 15.05.2025 за №, зі змісту якої встановлено, що звернення ОСОБА_1 від 05.03.2025 було розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян», яке зберігається у ВП №4.

У судовому засіданні було допитано особу, яка складала матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , який суду пояснив, що дати та часу не пам`ятає, утім вона зафіксована у протоколах складених відносно ОСОБА_1 , він із напарником ОСОБА_4 , яка є жінкою, заступив на добове чергування в ході якого контролювали дороги Липовецької територіальної громади. Перебуваючи у центрі міста Липовець, у комендантську годину в їх поле зору попав транспортний засіб Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , вони подали світлові сигнали про зупинку транспортного засобу з метою перевірки документів, утім вона не була виконана, тому було прийнято рішення про переслідування автомобіля, у зв`язку із чим було увімкнено як світлові так і звукові сигнали про зупинку, які не виконувались водієм. А при виїзді на головну дорогу в напрямку на Іллінці, на мить транспортний засіб Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , зник з їх поля зору, оскільки була пізня та темна пора доби, тоді в далині, на полі, вони побачили світло задніх фар автомобіля, під`їхавши до якого було встановлено, що він пробив колесо та сів на ріллі, підійшовши до автомобіля зі сторони водія він почув звук дверей, як захлопнулись, обійшовши побачив біля пасажирських дверей стояла особа, як було встановлено у подальшому це був ОСОБА_1 . На запитання: - «чому не виконуєте розпорядження працівників поліції про зупинку транспортного засобу», останній запевняв, що він не керував транспортним засобом, а є інша особа, при цьому вів себе зухвало та агресивно, було почуто запах алкоголю від нього, а оскільки він ніс службу із жінкою, тому було вирішено викликати СОГ та ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, однак останній відмовився, вів себе зухвалу та агресивно, тому його було доставлено до відділку поліції, де складено матеріали про адміністративне правопорушення за ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Окрім цього, за клопотанням особи, яка склала матеріали про адміністративні правопорушення було викликано працівників поліції - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості свідків.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що дати та часу не пам`ятає, утім вони відповідають зазначеним у протоколах, вона заступила на чергування із ОСОБА_3 . У пізню пору доби (комендантська година) в їх поле зору попав транспортний засіб Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , вони подали світлові сигнали про зупинку транспортного засобу з метою перевірки документів, утім вона не була виконана, тому було прийнято рішення про переслідування автомобіля, у зв`язку із чим було увімкнено як світлові так і звукові сигнали про зупинку, які не виконувались водієм. У ході переслідування при виїзді на головну дорогу, на деяку мить транспортний засіб Vоlkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , зник з їх поля зору, тоді в далині, на полі, вони побачили світло задніх фар автомобіля, під`їхавши до якого було встановлено, що він пробив колесо та сів на ріллі, ОСОБА_3 підійшовши до автомобіля зі сторони водія, потім обійшов зі сторони пасажирських дверей, після чого вона підійшла до них. У ході спілкування було встановлено, що особа, яка була біля автомобіля ОСОБА_1 він мав явні очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, стверджував, що він не керував транспортним засобом, а є інша особа, при цьому не називав його прізвища, його поведінка була агресивна, він висловлювався нецензурною лайкою в їх адресу, тому було вирішено викликати СОГ, а ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, однак останній відмовився, вів себе зухвалу, у зв`язку із чим його було доставлено до відділку поліції, де складено матеріали про адміністративне правопорушення за ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП. На запитання суду відповіла, - «що ПІБ іншого водія ОСОБА_1 не назвав, а ними його не було встановлено, та хто був за кермом вона не бачила, за обставин невиконання водієм вимог про зупинку».

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є працівником поліції, який прийняв виклик про необхідність надання допомоги за викликом працівника поліції ОСОБА_3 , та увійшов до СОГ, а оскільки повідомлене місце події було неподалік Відділку поліції №4, їх приїзд зайняв не більше 10 хвилин. Прибувши на місце події вони побачили працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та, як у подальшому було встановлено - ОСОБА_1 , який вів себе зухвало та агресивно, постійно стверджував, що не керував транспортним засобом, а його товариш, на запитання хто цей товариш, вказував, - «що шукайте, це Ваш обов`язок», огляд відмовлявся проходити в установленому законом порядку, який йому пропонувався працівником поліції. При цьому він підходив до автомобіля зі сторони водія, при огляді ґрунтового покриття біля водійських дверей слідів не було виявлено, а оскільки поведінка ОСОБА_1 мала ознаки протиправності та необхідно було вчиняти дії щодо оформлення матеріалів, його було доставлено до відділку поліції, де складено матеріали про адміністративне правопорушення за ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені:

- ч.1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог про зупинку транспортного засобу;

- ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом вказаних адміністративних правопорушень може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВСКАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак виконання останнім функцій водія, така позиція узгоджується із інформацією відображеною на відеозаписі, відповідно до якої ОСОБА_1 стверджував, що не керував транспортним засобом, а була інша особа.

Аналізуючи усі зібрані у справі докази, зокрема надані особою уповноваженою на складання матеріалів про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вони підтверджують "поза розумним сумнівом" факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак виконання останнім функцій водія, отож належність до суб`єкта, який підлягає відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому покази свідка ОСОБА_2 суд визнає неправдивими, оскільки вони є товаришами із ОСОБА_1 , відтак така позиція змодельована на підкріплення версії особи, яка притягується до відповідальності та суперечать іншим зібраним доказам, оскільки на момент виявлення правопорушення ознак присутності іншої особи (водія) не встановлено на місці, а позиція ОСОБА_1 була спрямована на введення працівників поліції в оману.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як можливість уникнення від адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, які за своєю природою є досить суворими, а його покази суперечать іншим зібраним у справі доказам, які повністю між собою узгоджуються та доповнюють один одного, тоді як поведінка та версія ОСОБА_1 про керування транспортним засобом іншим водієм, за обставин даної справи свідчить про недобросовісність його дій, оскільки ПІБ особи він не повідомляв, перевірити версію працівники поліції за таких обставин були позбавлені можливості, а надані свідком ОСОБА_2 покази мають розбіжності із його показами, які жодним чином не спростовані.

Суд зауважує, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, їх озвучення працівником поліції та фіксування, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, оформлення матеріалів із дотриманням процедури визначеної ст.266 КУпАП та спеціальних нормативно правових актів, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Із переглянутого відеозапису та показів працівників поліції та і самого ОСОБА_1 слідує, що працівник поліції оголошував виявлені в останнього ознак алкогольного сп`яніння, такі ознаки чітко проглядаються із переглянутого відеозапису, а дії ОСОБА_1 свідчать про свідоме його ухилення від проходження огляду в установленому законом порядку на визначення стан алкогольного сп`яніння.

Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водієм вимог про зупинку транспортного засобу;

- ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч.6 ст.38 КУпАП).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР1 №262471 було вчинене 05.03.2023, а на час розгляду справи 18.07.2025 строк накладення адміністративного стягнення сплив, відтак провадження у справі в цій частині підлягає до закриття.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ, рішення у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті із застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування

Відповідно до довідки виданої ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 06.03.2025 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, 36, ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП (справа №136/490/25) та ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №136/489/25), - об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний унікальний №136/489/25.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст..122-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, що передбачено ст..38 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 3001, 3002 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН