Справа № 493/727/25
Провадження № 3/493/332/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Балта Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Волошин І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2025 року о 15:56год. по вул. Поштова в м. Балта водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager», результат якого становив 1,72‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи, а саме: 07.05.2025 року у зв`язку з тим, що йому необхідно ознайомитися з матеріалами справи; 09.06.2025 року та 20.06.2025 року у зв`язку з тим, що він не має з ким залишити хвору матір, за якою здійснює догляд, та наполягав відкласти судове засідання саме на 23.07.2025 року.

Суд, визнавши причини відкладення судових засідань поважними, відклав розгляд справи на 14:30 год. 23.07.2025 року. Однак в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме на вказаний ним номер телефону в заявці на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення надсилалася судова повістка про виклик до суду, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 23.06.2025 року.

23.07.2025 року ОСОБА_1 особисто подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він не має з ким залишити хвору матір ОСОБА_2 , за якою він доглядає. До заяви ним долучено копію Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №95 від 14.04.2025 року та копію Довідки про отримання допомоги на догляд за особою з інвалідністю №357 від 09.06.2025 року.

Дослідивши дану заяву, суд дійшов такого висновку.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розгляд справи призначено за клопотанням ОСОБА_1 саме на 23.07.2025 року, а тому чергову заяву про відкладення судового засідання суд розцінює як зловживання правопорушником своїми процесуальними правами та як спосіб затягування розгляду справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 знаходив можливість та тричі особисто з`являвся до канцелярії Балтського районного суду для подачі заяв про відкладення розгляду справи, що вказує на те, що йому було з ким залишити хвору матір, і з`явитися до суду в день розгляду справи. Можливістю надати письмові пояснення по даній справі порушник не скористався.

Частиною 2 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому, враховуючи норму частини першої статті 268 КУпАП, вважаю, що справа може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується наступними безпосередньо дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312498 від 26.04.2025 року;

- результатами тестування на алкоголь № 2831, проведеного 26.04.2025 року о 15:56год за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» ALCOTEST 6810, прилад № «ARBL 0918», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 1,72‰, який містить підпис правопорушника, що свідчить про згоду ОСОБА_1 з результатами його огляду, проведеним поліцейським;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, який містить підпис правопорушника в графі «З результатами згоден»;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 26.04.2025 року, зі змісту якого вбачається, що 25.04.2025 року він вживав спиртні напої, а саме пиво. 26.04.2025 року він сів за кермо свого автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , і поїхав по справах та приблизно в 15:30 год. був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку відмовився, але в подальшому погодився пройти тест на стан сп`яніння. Результат тестування становив 1,71‰, свою вину визнає в повному обсязі;

- відеофайлами від 26.04.2025 року з нагрудного відеореєстратора, які містяться на оптичному носії інформації DVD-R диску, з яких вбачається, що 26.04.2025 року працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки документів у поліцейського виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager». Спершу ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що працівниками поліції було запропоновано проїхати в медичний заклад. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де він відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння та висловив згоду пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», результат якого позитивний 1,72‰, що свідчить про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Ніяких заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював. Після цього ОСОБА_1 у супроводі працівників поліції був доставлений до відділення поліції, де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, а також свідчили про порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, судом встановлено не було, а тому відсутні підстави вважати проведений огляд недійсним.

Таким чином, наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідних доказів на спростування даного висновку суду, які б ставили під сумнів зібрані по справі докази, в тому числі, результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, та обставини, викладені в протоколі, ОСОБА_1 надано не було.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення,його підвищену суспільну небезпечність, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП), та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 34-36, 40-1, 130 ч.1, 268, 283-284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК в Од.обл./ Одеська обл./21081300, ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку: UA0015001, призначення платежу: , адмін. протокол серії ЕПР1 № 312498 від 26.04.2025 року).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 грн.

(реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу ця постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ