Номер провадження 33/816/450/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 140 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Черненка Д.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черненка Д.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., за те, що 07 жовтня 2024 року близько 18 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Троїцька, 43, будучи відповідальною особою за благоустрій місця проведення аварійних робіт, не вжив відповідних заходів щодо відновлення дорожнього покриття та належного огородження, позначення технічними засобами організації дорожнього руху (заходів щодо своєчасності заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху), в результаті чого автомобілі «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_3 , зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Черненко Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, скасувати та закрити провадження в справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про потерпілих, а саме власників транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Також матеріали справи не містять протоколи огляду автомобілів із переліком механічних ушкоджень.

Окрім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та є особою, яка створила такі умови.

Так, відповідно до долученого фотозображення електронного журналу Інспекції з благоустрою в м. Суми, щодо реєстрації проведення земляних робіт в м. Суми та відповідальних за них, ОСОБА_1 не є відповідальною особою за проведення земляних робіт по вул. Троїцькій, 41-43 у м. Суми та не проводив їх. На підтвердження достовірності наданих зображень з електронного журналу, апелянт клопотав про відкладення судового розгляду, проте судом було відмовлено, тим самим позбавлено ОСОБА_1 права на належний захист та об`єктивний, всебічний розгляд справи.

Також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було залишено поза увагою та не встановлено до якої категорії та групи вулиць і доріг відноситься вулиця Троїцька в м. Суми, що в свою чергу виключає можливість визначити розміри згідно графи «Пошкодження (наявність ям) на 100 000 м2 покриття, м2, не більше ніж», а також термінів визначених в графі «Термін ліквідації пошкоджень, діб, не більше ніж».

Не надано оцінку акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 жовтня 2024 року, відповідно якого відповідальним за експлуатацію дороги по вул. Троїцькій у м. Суми Сумська міська рада.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, а наявні у справі докази, не підтверджують в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Черненко Д.О., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, підтверджується, наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 157599 від 24 жовтня 2024 року;

- схемою з місця ДТП, яка сталася 07 жовтня 2024 року, із зазначенням механічних пошкоджень, які були отримані транспортними засобами;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08 жовтня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 07 жовтня 2024 року, які підтвердили отримання керованими ними транспортними засобами механічних пошкоджень, внаслідок попадання в яму, яка не була огороджена;

- поясненнями допитаного в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що дійсно був відповідальний за ремонті роботи, які проводилися за адресою: м. Суми вул. Троїцька, 41-43. Оскільки вказані роботи проводилися восени, залатати створену яму асфальтом, вони не мали можливості, у зв`язку з чим, кожну неділю майстрами здійснювалося підсипання щебеню в створену яму. На 07 жовтня 2024 року саме ОСОБА_1 , мав наряд на виїзд за вказаною адресою з метою підсипання щебеню. Йому відомо, що ОСОБА_1 у вказаний день до обіду приїжджав за адресою: АДРЕСА_2 та повинен був здійснити насипання щебеню;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд погоджується з висновками судді про правильну оцінку кожного наведеного доказу, які є належними, допустимими та достовірними. Сукупність вказаних доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Частиною 4 ст. 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, що спричинило створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Конструкція наведеної норми та протиправні дії, інкриміновані ОСОБА_1 , дають можливість дійти висновку, що останній як суб`єкт відповідальності за ст. 140 КУпАП є спеціальним, тобто таким, що за своїми функціональними обов`язками є особою, відповідальною як за відновлення дорожнього покриття на ділянці проїжджої частини так і належного огородження, позначення технічними засобами організації дорожнього руху, визначеної згідно протоколу, і яка має недоліки, не усунені внаслідок ремонту водопровідних мереж, про що і зазначено в протоколі.

Посилання апелянта на долучений до матеріалів справи копію журналу реєстрації аварійних робіт Департаменту інспекції роботи Сумської міської ради, відповідно якого саме ОСОБА_6 був відповідальний за виконання аварійних робіт за адресою: м. Суми вул. Троїцька, 41-43, не спростовують висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Так, долучений доказ підтверджує лише факт надання дозволу ОСОБА_7 , як майстру водомережі КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, проводити аварійні земляні роботи в мережах водопостачання, проте не звільняє від обов`язку інших осіб, які є відповідальними за благоустрій місця проведення аварійних робіт, здійснювати заходи щодо відновлення дорожнього покриття та належного огородження, позначення технічними засобами організації дорожнього руху.

Окрім цього, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 повідомив про те, що саме ОСОБА_1 мав наряд допуску на вказаний день, відповідно якого зобов`язаний був приїхати за адресою: м. Суми вул. Троїцька, 43 та засипати яму щебенем, тобто здійснити заходи щодо відновлення дорожнього покриття.

Підстав не довіряти наданим показам свідка, в апеляційному суді відсутні, враховуючи також те, що отримані покази узгоджуються із долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, іншими письмовими доказами.

Не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення потерпілих, не може бути підставою для скасування судового рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, зважаючи на те, що зміст протоколу відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Так, у вказаному процесуальному документі викладено суть адміністративного правопорушення, що відповідає ознаку складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП. Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена іншими письмовими доказами.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів визначені Державним стандартом України №3587-97 «Безпека дорожнього руху», згідно пункту 3.1.11 якого відновлення дорожнього одягу у разі розриття проїзної частини вулиць і доріг необхідно здійснювати негайно після засипання і ущільнення ґрунту в розритті. До відновлення дорожнього одягу місце розриття і підходи до нього повинні бути огороджені і позначені відповідними технічними засобами організації дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Таким чином, вказане не виключає відповідальності ОСОБА_1 за порушення п.3.1.11 ДСТУ 3587-97, п.1.5 ПДР України, що виразилося у не забезпеченні відповідних заходів щодо відновлення дорожнього покриття та належного огородження, позначення технічними засобами організації дорожнього руху (заходів щодо своєчасності заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, про що було вище зазначено судом.

Посилання апелянта на те, що, судом першої інстанції не встановлено категорію та групу вулиці і дороги, до яких відноситься вулиця Троїцька в м. Суми, до уваги не приймаються, оскільки вказані обставини не спростовують відповідальність ОСОБА_1 , як відповідальної особи, яка не забезпечила належного відновлення дорожнього покриття та належного огородження, позначення технічними засобами організації дорожнього руху.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про зазначення в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі наявність пластикового огородження, оскільки вказаний документ був складений на наступний день після отримання транспортними засобами механічних пошкодження.

Крім того, відсутність огородження та дорожніх знаків зафіксована на відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, які прибули за викликом після в`їзду автомобілів в яму, яка виникла після проведення аварійних земляних робіт на мережах водопостачання.

Також апеляційний суд зауважує про те, що опис отриманих автомобілями механічних пошкоджень наведено в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а тому необхідність складання протокол огляду, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, повністю доведена, та встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черненка Д.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.