Провадження №: 3/752/5860/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріал справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення її малолітнім сином порушення п. "а" п. 4.14 Правил дорожнього руху, зокрема протокол про адміністративне правопорушення від 28.06.2025 серії ВАД № 633054, копія супровідного листа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на Сектор ювенальної превенції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 09.06.2025, копія супровідного листа Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції та Головного управління Національної поліції у м. Києві (відділ розслідування злочинів у сфері транспорту), копія довідки слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Назарова Володимира Ігоровича від 08.08.2025 про проведену перевірку дорожньо-транспортної пригоди та не виявлення ознак складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, копії рапортів оперативних чергових спецлінії "102", копію висновку Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001752, копію зберігальної розписки, копія рапорта поліцейського про документування події, копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, додатком до якого є схема пригоди, копію супровідного листа Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, копія письмових пояснень ОСОБА_2 (без дати), копія довідки Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2, письмові пояснення ОСОБА_1 , копія паспорта ОСОБА_3 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

За змістом протоколу від 28.06.2025 (дослівно): 15.04.2025 о 15:45 за адресою: м. Київ, з вул. Китаївська перехрестя просп. Науки гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СКУ (п. 2 батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток), які виразилися в тому, що її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вибіг на пішохідний перехід, чим порушив допущене ним порушення п.п 4.14 а), б ПДР України, в результаті чого на його здійснив наїзд автомобіль Cherry Tiggo Pro н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ")

З переданих до суду матеріалів слідує, що 15.04.2025 о 15:45 у м. Києві по вул. Китаївській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Cherry Tiggo Pro, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснила наїзд на малолітнього ОСОБА_4 .

З пояснень водійки слідує, що малолітній вибіг на проїжджу частину поза межами пішохідного переходу.

З пояснень малолітнього, відібраних за підписом матері ОСОБА_1 , слідує, що її син ОСОБА_4 переходив дорогу у дозволеному місці та не вибігав на проїжджу частину.

У судому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на місці події її не було, приїхала до школи поряд з якою відбулася пригода, коли їй подзвонили та сказали, що сина збив автомобіль. З місця події їх з сином забрала карета швидкої медичної допомоги до лікарні. Водійка авто телефонувала за кілька днів, виражала співчуття з приводу пригоди. У подальшому, орієнтовно через два місяцы їй зателефонували з відділку поліції та запросили для оформлення пояснень. Весь час, як з моменту дорожньо-транспортної пригоди, так і на цей час, син пояснював, що не вибігав на дорогу та йшов по "зебрі".

На уточнюючі запитання суду (судді) ОСОБА_1 зазначила, що син сам ходить зі шкоди до дому.

Проаналізувавши наявні матеріали, суд (суддя) зазначає, що у них відсутнє достеменне підтвердження або ж допустимі і належні докази того, що дорожньо-транспортна пригода за участі малолітнього ОСОБА_4 сталася само з його вини та його матір підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Так, суд (суддя) виходить з того, що письмові пояснення водійки ОСОБА_2 (приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення у копії, що не засвідчені належним чином, не містять дати підписання) є діаметрально протилежними до пояснень матері малолітнього. У той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які вказують на те, що саме ОСОБА_4 переходив дорогу у недозволеному місці та ще і перебігав її. У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не має вказівки на місце зіткнення автомобіля з пішоходом, у схемі пригоди відсутні будь-які позначки про місце зіткнення. Решта документів не містить даних про фактичне місце зіткнення людини та автомобіля.

У рапорті поліцейського, який прибув на місце події, зазначено про наявність очевидця події, проте у ході так званої перевірки, яку проводив слідчий відділ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, нікого не було опитано про перебіг подій.

Отже, представлені матеріали не дають достатніх процесуальних передумов для визнання малолітнього винним у недотриманні Правил дорожнього руху, що виключає підстави для притягнення його матері до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому, незрозумілою видається складання протоколу про адміністративне правопорушення саме щодо матері, адже згідно з чинним законодавством батьки несуть рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи проживають вони сумісно чи ні (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Розглядаючи зазначену справу, суд (суддя) зауважує таке.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Фактичні дані, які б з дотриманням принципу доказування "поза розумним сумнівом вказували б на винуватість малолітнього ОСОБА_4 у недотриманні Правил дорожнього руху, до суду не надані.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на недоведеність складу адміністративного правопорушення у діях її малолітнього сина.

Керуючись ст. 22, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко