П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1792/25

18 липня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, командира відділення четвертого зенітного кулеметного відділення другого зенітного кулеметного взводу першої зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_2 , молодшого сержанта, на утриманні нікого не має, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу ЛВІ №110 про військове адміністративне правопорушення від 18.07.2025 у військовій частині НОМЕР_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_1 на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти. Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_1 був зобов?язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов?язки, функціональні обов?язки відповідно до займаної посади, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, молодший сержант ОСОБА_1 виявив недбале ставлення до військової служби, за наступних обставин.

14.07.2025 року о 14 год. 00 хв. в ході проведення перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_2 було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 був відсутній на місці несення служби, тим самим обов?язки за посадою не виконував, що могло призвести до тяжких наслідків для захисту та безпеки України в умовах особливого періоду, сумлінно і чесно не виконував військовий обов?язок, допустив негідний вчинок і показав негативний приклад іншим військовослужбовцям та підлеглому особовому складу.

Молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти до розташування військової частини мав прибути о 08:00 год. 14.07.2025 року, однак будучи ознайомленим із часом прибуття, маючи покладені на нього покладені функціональні обов?язки відповідно до займаної посади, порушуючи вимоги Статуту та функціональних обов?язків не прибув до розташування військової частини.

Про поважні причини відсутності чи неможливості виконання обов?язків військової служби молодший сержант ОСОБА_1 не повідомляв командування військової частини.

Окрім того, на телефонні дзвінки молодший сержант ОСОБА_1 не відповідав, а тому об?єктивно встановити причини та умови, що сприяли не прибуттю до розташування військової частини станом на 15 год. 00 хв. 14.07.2025 не представилось можливим.

Встановлено, що 14.07.2025 у період часу з 14 год. 18 хв по 14 год 35 хв. на території Івано-Франківської області було оголошено повітряну тривогу.

Відповідно до функціональних обов?язків командира зенітного кулеметного відділення зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_2 , зобов`язаний: вживати вичерпних заходів для підтримання належного стану особового складу, своєчасно виявляти проблеми та інформувати про них безпосереднє командування, організовувати обслуговування, підготовку до застосування, утримання транспортних засобів, зброї, обладнання; уточнювати завдання мобільно вогневої групи при вибутті на визначену позицію; керувати вибуттям мобільної вогневої групи на позицію, за потреби корегувати маршрут, порядок руху; ставити завдання на розгортання, ведення розвідки засобів повітряного нападу та їх ефективне знищення. Для цього - оптимально залучати необхідну кількість зброї, озброєння, засоби спостереження; видавати цілевказання навіднику, керувати веденням вогню, за потреби - керувати порядком споряджання, заряджання зброї; за потреби - відкривати вогонь (давати команду на відкриття вогню) стрілецькою зброєю, приймати інші заходи для знищення повітряних цілей; формувати сповіщення для передачі даних про рух повітряних цілей, про їх знищення, чи проліт в інших напрямках; по виконанні завдання - доповідати про результат ведення вогню, проведення дій; після виконання завдання - підбивати підсумки роботи, аналізувати дії особового складу, номерів обслуги з метою покращення виконання завдань в подальшому.

Зважаючи на вище викладене, у зв?язку із відсутністю молодшого сержанта ОСОБА_1 на місці служби та тривогою, яка була оголошена, останній не виконував жодного із вище перелічених обов?язків, що покладені на нього відповідно до займаної посади, що вплинуло на боєздатність особового складу і не можливості виконання покладених завдань щодо протиповітряної оборони у разі ворожої атаки безпілотними літаючими апаратами.

Отже, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти недбало поставився до виконання обов?язків військової служби та своїх функціональних обов`язків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості.

Згідно ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Таким чином, за викладених вище обставин, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, займаючи посаду командира 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов?язків, функціональних обов?язків командира 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в протоколі. Вказав, що дуже шкодує про вчинене, зобов`язується не допускати подібних випадків в майбутньому, діяти в межах чинного законодавства, бездоганно виконувати посадові обов`язки. Просив його суворо не карати.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Згідно ч. 2 ст. 172-15 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 26/2025 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено до 07 серпня 2025 року.

Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».

Таким чином, на час скоєння адміністративного правопорушення, яке розглядається, діяв особливий період.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст. 172-13 КУпАП).

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно ст. 125 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення. Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.

Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та чинним законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися і керуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право складати протоколи про адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців у випадку та в порядку, передбачених законами України, а також у разі вчинення адміністративних правопорушень іншими особами, зазначеними в пункті 2 цієї статті.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом ЛВІ №110 про військове адміністративне правопорушення від 18.07.2025 (а.с. 1-5); поясненнями т.в.о. заступника командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 (а.с. 6), витягом з наказу командира /ч НОМЕР_2 від 23.07.2025 (а.с. 7-8); копією функціональних обов`язків командира зенітного кулеметного відділення зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_2 (а.с. 9-10); службовою характеристикою та копією військового квитка (а.с. 11-13), копією припису від 18.07.2025 (а.с. 15).

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки він як військова службова особа недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставиною, що пом`якшує правопорушення, є щире каяття. Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що він підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 172-15 ч. 2, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (УК у Надвірн.р-ні/ Надвірн.р./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, номер рахунку: UA0009307, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, протокол про військове адміністративне правопорушення ЛВІ №110 від 18.07.2025).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Гундяк Т.Д.