Справа 350/1034/25
Номер провадження 3/350/273/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.126 ч.2, ст.124, ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом без реєстраційних документів, будучи особою, яка не має такого права, допустив порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Адміністративні правопорушення вчинено за таких обставин:

21.03.2025 о 18 год. 54 хв. у с.Вербівка по вул.Грушевського ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «KOVI LITE KT250», д.н.з НОМЕР_1 при цьому не мав права керування зазначеним транспортним засобом, та не маючи реєстраційних документів, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху(далі за текстом - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

21.03.2025 о 18 год. 54 хв. у с.Вербівка по вул.Грушевського ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «KOVI LITE KT250», д.н.з НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, недотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з квадро циклом марки "TIGER B125" БН під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.п.13.1 ПДР за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 21.03.2025 о 18 год. 54 хв. у с.Вербівка по вул.Грушевського керував мотоциклом марки «KOVI LITE KT250», д.н.з НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоч про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Оскільки, в матеріалах справи наявне підтвердження, щодо повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути в судове засідання, то суд приходить до переконання, що його неявка в судове засідання, направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності останнього. Крім того, при розгляді справи за ч. 1 ст.126, ч.3 ст. 126, ст. 124 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.126, ч.1 ст. 126 КУпАП, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16 - річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією частини першої статті 126 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.1.ґ Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями,що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення складеним відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких зазначені обставини вчинення ним адміністративних правопорушень та пояснення ОСОБА_1 про згоду із складеними протоколами (а.с. 1, 2, 3);

- копією постанови від 28.06.2025 про закриття кримінального провадження №0000069 від 22.03.2025 (а.с.7-8);

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці пригоди в присутності водіїв, вона підписана учасниками пригоди, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події, в якій відображено розташування транспортних засобів відносно проїжджої частини, місце зіткнення транспортних засобів, дорожні знаки, також зазначена схема ДТП містить опис пошкоджень (а.с.9);

- письмовими поясненнями, які наявні у матеріалах справи, з яких вбачається факт вчинених адміністративних правопорушень (а.с.7-10);

Щодо визначення виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.126 ч.2 ст.126 КУпАП, суд враховує, що положення зазначеного кодексу відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Відповідно до статті 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Отже, вищезазначена норма встановлює право суду, а не обов`язок застосувати до неповнолітнього заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На переконання суду ОСОБА_1 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування таким засобом, при цьому допустив ДТП, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та наявність безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями, в тому числі іншим учасникам дорожнього руху.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що жоден із заходів, передбачених ст.24-1КУпАП, не буде дієвий у запобіганні вчиненню ОСОБА_1 адміністративних правопорушень у подальшому, а навпаки укріпить у неповнолітньої особи переконання у власній безкарності.

Отже, підстав для застосування до неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчинених ним правопорушень та особу порушника, суд не вбачає, а відтак ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Обставиною, що згідно із ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1ст. 126, ч.2 ст.126 та ст.124 КУпАП, є його неповнолітній вік.

Обставин, що згідно із ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не встановив.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховую вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу не маючи права керування транспортним засобом, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на підставі ст.36 КУпАП адміністративне стягнення повинно бути обрано у виді штрафу.

На переконання суду такий вид адміністративного стягнення відповідно до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими водіями.

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, тому з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

- за ч. 1 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

- за ч. 2 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 36 КпАП України остаточне адміністративне стягнення визначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбаченою ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф сплатити на рахунок № UA0009001, отримувач коштів: КУК в Ів.-Франк.об/21081300, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок: UA0026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030106, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: