Справа № 199/8732/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.07.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.1995, працюючого як фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

09.06.2025 о 16:45 годині ОСОБА_1 за адресою: місто Дніпро, Донецьке шосе, 122-К здійснював реалізацію алкогольних напоїв з рук без марок акцизного податку, чим порушив ст. 11, п. 7) ч. 2 ст. 15-3, ст. 17, 18 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

ОСОБА_1 був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 17:21 годині 02.07.2025, проте до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 449231 від 09.06.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений без зауважень, про що свідчить його підпис у протоколі. Зі змісту пояснень ОСОБА_1 слідує «згоден»;

- відомостями зі служби 102 про те, що 09.06.2025 о 16:50 годині надійшло повідомлення про те, що за адресою: місто Дніпро, Донецьке шосе, буд. 122-К в магазині без назви виявили продаж алкогольних напоїв без марок акцизного податку;

- протоколом огляду від 09.06.2025 з якого слідує, що 09.06.2025 о 16:50 годині за адресою: місто Дніпро, Донецьке шосе, 122-К був здійснений огляд торгівельного приміщення в ході якого виявлено 4 пляшки об`ємом 0,5 л в середині якого знаходиться прозора речовина без назви горілки, які були вилучені добровільно у ОСОБА_1 в присутності двох понятих.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа ДОП СП відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області склала у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

У відповідності до ч. 4 ст. 156 КУпАП можуть кваліфікуватися дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Проте висновок посадової особи ДОП СП відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо наявності в діях ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки ч. 4 ст. 156 КУпАП «дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення», не підтверджується доказами, зібраними у справі, у зв`язку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 4 є невірною, оскільки ОСОБА_1 протягом року до складення відносно нього 09.06.2025 даного протоколу про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення за ч. 1 або ч. 3 ст. 156 КУпАП не накладалося.

Таким чином, станом на 09.06.2025, тобто на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вважався особою, яку протягом року не було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 або ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому в його діях відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, як «дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення».

У той же час, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП, як такі, що виразилися у торгівлі алкогольними напоями з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.Така перекваліфікація дій ОСОБА_1 в межах однієї статті, тобто з ч. 4 на ч. 3 ст. 156 КУпАП, покращує його становище, оскільки виключається кваліфікуюча ознака правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка офіційно працевлаштований, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі алкогольних напоїв.

У той же час підстав для застосуваннядодаткового стягнення в частині конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, не вбачається, оскільки поліцейські не вилучали у ОСОБА_1 виручку за продані алкогольні напої.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 156 КУпАП у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі чотири пляшки об`ємом по 0,5 л.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази: чотири пляшки об`ємом по 0,5 л конфіскувати.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко