Номер провадження: 33/813/1463/25
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042177 від 17 вересня 2024 року встановлено, що 07.04.2025 року о 22.41 годин в м. Одесі по просп. Небесної Сотні, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом JET, у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9.а «Правил дорожнього руху України». Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 7510». Результат огляду позитивний 0,85%, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2025 року та провадження у справі закрити.

Також разом з апеляційною скаргою просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 18.06.2025 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на наявному відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 електросамокатом JET та зупинки останнього, про що скаржник надавав суду першої інстанції клопотання про закриття провадження з таких підстав, якому не було надано належної правової оцінки.

Вважав, що судом першої інстанції не було виконано вимоги ст.280 КУпАП, так як не встановлювались обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, не зазначено наявність або відсутність майнової шкоди, а також не з`ясовані інші обставини, які мають значення у даній справі.

Зазначав, що поліцейський не має спеціальних знань для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а застосований прилад «Драгер» не є об`єктивним дослідженням стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

Вважав, що у відповідності до вимог Інструкції прилад Драгер повинен кожні 6 місяців проходити процедуру градуювання, крім цього зазначав, що «Drager Alkotest 7510» відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення для застосування на території України технічних засобів.

Посилаючись на положення п.1.10 ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП зазначав, що даними нормами не передбачено відповідальності за штовхання самокату у стані алкогольного сп`яніння, так як в час коли під`їхав патруль ОСОБА_1 не керував таким самокатом.

Вважав, що поліцейськими не було зафіксовано технічних характеристик електросамокатом JET, що передбачено діючим законодавством для визначення того чи є такий електросамокат транспортним засобом, за керування якого в стані сп`яніння наступає відповідальність, та взагалі не встановлено, що такий самокат приводиться у рух електричним двигуном.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувану постанову скаржник отримав лише 18.06.2025 року про, що свідчить копія заяви долучена до апеляційної скарги (а.с.36).

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2025 року.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 7510 ARLM-0414» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,85 проміле алкоголю в видихуваному повітрі.

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0414» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний, що також зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, крім того зазначено, що підставами для такого огляду були наявні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху з порожнини рота, нестійка хода, з яким ОСОБА_1 погодився і підписав такий акт без жодних заперечень (а.с.5).

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, ОСОБА_1 не заявляв незгоди з проходженням тесту драгер на місці.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

У постанові Верховного Суду у справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України № 2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Отже, у відповідності до діючого законодавства електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , є таким, який потрібно відносить до транспортних засобів.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042177 від 04 липня 2025 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5);

-відеозаписом долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №042177 від 17 вересня 2024 року встановлено, що 07.04.2025 року о 22.41 годин в м. Одесі по просп. Небесної Сотні, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом JET, у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9.а «Правил дорожнього руху України». Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 7510». Результат огляду позитивний 0,85%, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Чеками «Alcotest Drager 7510 ARLM-0414» відповідно якого результат видухємого повітря ОСОБА_1 має вміст алкоголю, який дорівнює 0,85 проміле (а.с.4).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого зазначено, що підставами для такого огляду були наявні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху з порожнини рота та нестійка хода, з яким ОСОБА_1 погодився і підписав такий акт без жодних заперечень (а.с.5).

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції та в ході спілкування, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, пройшов тест за допомогою газоаналізатору Драгер на місці, за результатами якого виявлено стан алкогольного сп`яніння та 0,85 проміле алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі. Надалі ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що йому потрібно запаркувати самокат у спеціально відведеному місці зазначеному в додатку за допомогою якого було активовано такий самокат, на що ОСОБА_1 разом з поліцейським відкотили у визначене місце для паркування такий самокат, ОСОБА_1 завершив поїздку та повернулись на місце зупинки. В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв, що часто користується послугами електросамоката, та в середньому поїздка коштує 20 грн, а у зв`язку з тим, що склалася така ситуація оплата поїздки становила 50 грн. Після чого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки , про що проставив власноручний підпис у протоколі про адміністративне правопорушення , та в графі пояснення зазначив «:- Я не знав, що є така відповідальність».

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що на наявному відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 електросамокатом JET та зупинки останнього, апеляційний суд дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042177 від 07.04.2025 року, в фабулі якого зазначено, що ОСОБА_1 зупинено під час керування електросамокатом JET, при цьому останній підписав такий протокол без жодних заперечень та спростування такого факту, що узгоджується з дослідженим відеозаписом, що ОСОБА_1 визнанв свою провину в частині того, що він керував вищевказаним транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції клопотанню про закриття провадження з підстав відсутності факту керування ОСОБА_1 електросамокатом JET та зупинки останнього не було надано належної правової оцінки, апеляційний суд вважає не слушними, адже в оскаржуваній постанові судом першої інстанції було належним чином оцінено доводи клопотання та надано їм процесуальної оцінки (абз. 2-4 а.с.25), з якими апеляційний суд погоджується у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було виконано вимоги ст.280 КУпАП, так як не встановлювались обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, не зазначено наявність або відсутність майнової шкоди, а також не з`ясовані інші обставини, які мають значення у даній справі, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що судом першої інстанції було враховано факт відсутності у ОСОБА_1 свідоцтва на право керування транспортними засобами та призначено покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, крім цього ОСОБА_1 не було долучено до матеріалів справи жодних відомостей про наявність чи відсутність підстав пом`якшення або обтяження покарання. Крім того, з дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не навчається, не працює офіційно, не має нікого на утриманні, ні має пільг встановлених законом, а тому суд першої інстанції за власної ініціативи не мав права відшукувати за своїм власним бажанням такі підстави, тому з огляду на викладене такі доводи задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейський не має спеціальних знань для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а застосований прилад «Драгер» не є об`єктивним дослідженням стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, так як ОСОБА_1 трактує доводи на свою користь з метою ухилення від відповідальності, та не звертає уваги на встановлені законом підстави, які було зазначено вище у даній постанові, відповідно яких встановлено законний порядок та надання поліцейським таких повноважень, крім того дії поліцейських останнім у встановленому законом порядку не оскаржувались, докази оскарження дій поліцейських до матерілів справи не долучались.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у відповідності до вимог Інструкції прилад Драгер повинен кожні 6 місяців проходити процедуру градуювання, крім цього зазначав, що «Drager Alkotest 7510» відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення для застосування на території України технічних засобів, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що чинним законодавством встановлено, що калібрування приладу Драгер допускається раз на рік, крім того посилання на відомості державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення для застосування на території України є помилковим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про надання йому для ознайомлення з свідоцтвом про повірку такого алкотестера. До того ж відповідно до даних чеку газоаналізатор алкотестер «Drager Alcotest 7510» прилад ARLM-0414 (а.с.4) встановлено, що останнє градуювання було 27.11.2024 року, тобто на момент проведення огляду ОСОБА_1 пристрій був повірений.

Посилаючись на положення п.1.10 ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП зазначав, що даними нормами не передбачено відповідальності за штовхання самокату у стані алкогольного сп`яніння, так як в час коли під`їхав патруль ОСОБА_1 не керував таким самокатом, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, адже виходячи з наявного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погоджувався зі станом свого сп`яніння і з фактом керування вищевказаним елктросамокатом в стані алкогольного сп`яніння, що також узгоджується в сукупності з іншими вищедослідженими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими не було зафіксовано технічних характеристик електросамокатом JET та взагалі не встановлено, що такий самокат приводиться у рух електричним двигуном, апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував, що він керував електросамокатом JET, при цьому з відеозапису вбачається, що доступом до такого самокату у ОСОБА_1 був додаток на його мобільному присткої, який без авторизованого входу не запускається та не припиняється, що також свідчило, що ОСОБА_1 не міг завершити поїзду в місці його зупинки поліцейськими, крім того такий факт узгоджується з протоколом про адміністративне правопрушення серії ДПР 18 №042177 від 07.04.2025 року підписаний без жодних заперечень ОСОБА_1 .

Також апеляційний суд роз`яснює, що положенням Закону України № 2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року чітко передбачено, що електросамокат яким керував ОСОБА_1 є транспортним засобом.

Апеляційний суд також зауважує, що доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до незгоди з законністю діями поліцейських, але ж при цьому жодних доказів оскарження дій, бездіяльності поліцейських стороною захисту не оскаржувалось у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Отже, суд першої інстанції в цій частині прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2025року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 18 липня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький