КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2025 року місто Київ

справа № 757/51616/24-п

апеляційне провадження № 33/824/3536/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва Гречаної С.І. від 9 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 9 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 9 квітня 2025 року та закрити провадження у зв`язку із відсутністю його в діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Скаржник зазначає, що матеріли справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції під час огляду не було встановлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, не роз`яснено його права та наслідки відмови від проведення огляду. Крім того, скаржник не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки неодноразово наполягав на його проведенні, що підтверджується відеозаписом, проте працівниками поліції була проігнорована згода водія проїхати до закладу охорони здоров`я та факт неможливості залишити транспортний засіб на вказаному місці, так як це перешкоджало дорожньому руху. Працівниками патрульної поліції не було повідомлено і про те, що він може протягом двох годин самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.

Також матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 було вручено копію акту його огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вказує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не містить як підпису скаржника, так і будь-яких свідків, які б підтвердили факт відмови водія отримати дане направлення.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що повний текст постанови Печерського районного суду міста Києва від 9 квітня 2025 року складено та отримано в приміщенні районного суду скаржником 14 квітня 2025 року, відтак він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений десятиденний термін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Смирнова Е.Г. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просили задовольнити її в повному обсязі.

Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує причини пропуску строку для подання апеляційної скарги та з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за необхідне його поновити.

Перевіряючи підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд встановив наступне.

12 жовтня 2024 року о 21 год. 30 хв. інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 УПП в місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Пишнюком О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 854200 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 12 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. в місті Київ, по площі Спортивна 1 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Wrangler, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 854200, 12 жовтня 2024 року о 20 год. 50 хв. в місті Київ, по площі Спортивна 1 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Wrangler, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

До протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП КМНКЛ Соціотерапія.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею також настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровця поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Оскільки належним доказом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з його природи, є протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначені ознаки сп`яніння і дії водія транспортного засобу щодо відмови від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, то відеозапис з нагрудної камери поліцейського має містити процесуальну послідовність фіксації відмови водія від проходження такого огляду.

Згідно відеозаписів із бодікамер №№ 476505, 474366, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 854200, ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку хоч і висловлював згоду, однак жодних активних дій на її підтвердження не вчиняв. Зокрема, скаржник відмовлявся залишати свій автомобіль та сідати до службового автомобіля для його доставки до закладу охорони здоров`я.

З аналізу зазначеної поведінки ОСОБА_1 вбачається, що він фактично відмовився від проходження огляду. Така відмова не була викликана непорозумінням чи нерозумінням суті процедури, а є усвідомленим, хоча й непрямо висловленим, рішенням особи, зокрема з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Зміст записів з бодікамер не дає підстав для сумнівів у тому, що скаржник нерозумів суть запропонованої поліцейськими процедури та мав змогу чітко висловити свою волю. Відтак його подальші дії слід кваліфікувати як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і факт його відмови підтверджується протоколом та відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки - неодноразово наполягав на його проведенні, не узгоджуються з матеріалами справи та змістом наявних відеозаписів.

Як вбачається з досліджених у справі відеозаписів, ОСОБА_1 дійсно на словах неодноразово висловлював згоду на проходження огляду. Однак при цьому він не вчиняв жодних реальних дій, спрямованих на забезпечення такого огляду. Незважаючи на неодноразові пропозиції працівників поліції проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду, ОСОБА_1 протягом години ухилявся від цього, затягуючи час, не сідаючи до автомобіля та не виявляючи готовності виконати законну вимогу поліцейських. Таким чином, зовнішнє формальне погодження на проходження огляду, без реального вчинення необхідних для цього дій, у сукупності з поведінкою, спрямованою на затягування часу, фактично свідчить про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження про те, що поліцейськими не встановлено ознак наркотичного сп`яніння, є безпідставним, оскільки відповідно до пункту 6 Порядку № 1103 підставою для направлення на медичний огляд є наявність у поліцейського обґрунтованої підозри. Такі ознаки були зазначені у протоколі. Із відеозапису також вбачається, що працівники поліції неодноразово інформували ОСОБА_1 про його обов`язок пройти огляд, порядок його проведення, а також наслідки відмови.

Посилання у апеляційній скарзі на невручення ОСОБА_1 копії акту огляду його на стан наркотичного сп`яніння і як наслідок відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки копія акту не вручається водію у випадку його відмови від доставлення і проходження огляду в закладі охорони здоров`я. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився їхати на огляд до закладу охорони здоров`я, відтак вказаний огляд не відбувався.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 854200 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не звертався із позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, що позбавляє можливості враховувати доводи скаржника щодо неправомірності дій працівників поліції.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідальність згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у випадках, коли водій відмовляється пройти встановлений законодавством огляд на стан сп`яніння. Про обов`язок пройти такий огляд водія було проінформовано працівниками патрульної поліції відповідно до чинних правил.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції начебто не повідомили його про можливість самостійно пройти огляд у закладі охорони здоров`я протягом двох годин, є безпідставними. Відповідно до пункту 7 Порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 № 1103, саме поліцейський забезпечує доставлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи та не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть свідчити про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею Печерського районного суду міста Києва.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, місцевим судом досліджені повно та об`єктивно, постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування не встановлені.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 9 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 9 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов