Справа номер 171/779/25
Номер провадження 3/171/420/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.06.25 м.Апостолове Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Ліпчанський С.М., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з СРПП ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького РУП ВП № 10 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265136 від 07.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 07.03.2025 року о 18 год. 05 хв. на автодорозі Т-04-19 (м. Зеленодольськ м. Апостолове) керував автомобілем Ford transit, н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, неприродна блідість обличчя), від проходження медичного огляду в мед.закладі та драгер у встановленому законодавством порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 27.11.2024 року ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 вину у скоєнні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 07.03.2025 року близько 18 год. він був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. В ході перевірки працівник поліції повідомив, що він вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонував проїхати в лікарню м. Кривого Рогу, де пройти медичний огляд. Він не погодився їхати в м. Кривий Ріг, так як у нього в багажнику були кури, які могли загинути, але погодився пройти такий огляд на місці за допомогою «Драгера». Проте «Драгер» йому не надали, а склали протокол про відмову проходити медичний огляд. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення. На підтвердження доводів надав до суду відповідне клопотання.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, а також достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення (ч.1 ст.9 КУпАП).

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п.4 п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно з п.4 розділу Х Інструкції огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 року № 1103, цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.6 вказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

До матеріалів справи долучений диск із відеозаписами події у кількості 4-х штук, які мають фрагментарний характер: на першому зафіксовано вилучення та вивчення посвідчення водія, на другому зафіксовано розмову між поліцейським та ОСОБА_1 з приводу проходження медичного огляду, на третьому розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП, на четвертому рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що зафіксований на відеореєстратор.

Вказані записи здійснювалися в періоди часу: з 18:30:44 до 18:38, з 19:40:18 до 19:44:55 та з 19:19:57 до 19:23:14.

Тобто в періоди часу з 18:39 до 19:19 та з 19:23 до 19:40 відеофіксація не здійснювалася і події, які відбувалися у вказані проміжки часу, ніяким чином не зафіксовані, що свідчить про неможливість встановлення обставин події саме від моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до складання протоколу на водія за ст.130 КУпАП.

Таким чином, жодним відеозаписом не підтверджено ту обставину, що працівники поліції пропонували водію пройти медичний огляд на місці зупинки.

Працівник поліції, що складав протокол, лише роз`яснив, що огляд може проводитися на місці з використанням «Драгера» або в лікарні, але жодних пропозицій водію щодо проходження огляду на місці не було, а було запропоновано проїхати до лікарні м. Кривого Рогу.

Вказаним відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, відеозапис долучений до матеріалів справи є неналежним та недопустимим доказом.

Рапорт інспектора СРПП ВП № 10 Масько І. є внутрішнім документом в поліції та не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення згідно висновків Верховного Суду, наведених в постанові від 20.05.2020 р. по справі № 524/5741/16-а.

Крім того, в рапорті вищевказаного працівника поліції вказано, що водія ОСОБА_1 від подальшого керування ТЗ відсторонено, що спростовується долученим до справи відеозаписом.

Зазначені в рапорті обставини не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відсутні докази відмови водія від проходження огляду на місці зупинки ТЗ, а також докази його відсторонення від керування ТЗ.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідженими матеріалами справи та під час перегляду відеозапису (другий відеофайл) встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У зв`язку з вищевикладеним виникають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, вважаючи, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не відсторонив його від керування транспортним засобом всупереч складеному відносно нього протоколу, транспортний засіб не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передане керування іншій особі, яка б доставила автомобіль за місцем проживання водія та забезпечила безпеку руху, що є порушенням вимог статей 2652 та 266 КУпАП.

Також ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Отже, відсутність доданих належних, допустимих та достатніх доказів до протоколів про адміністративні правопорушення виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Беручи до уваги наведене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33,36,40,130,221,266,268,280,283,284,287,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.

Суддя Сергій Миколайович Ліпчанський

Дата документу 24.06.2025