КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/6373/25 Головуючий у І інстанції - Пономаренко А.А.
апеляційне провадження №33/824/3516/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Долженка Юрія Валерійовича, потерпілої особи ОСОБА_1 , представника потерпілої особи Конюшка Дениса Борисовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на якого, на підставі ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314170 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_2 20 лютого 2025 року о 22 год 30 хв, керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Київ, по вул. Героїв Дніпра, у районі буд. №42-а, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням, унаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Skoda», моделі «Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314176 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_2 20 лютого 2025 року о 22 год 30 хв, керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Київ, по вул. Героїв Дніпра, у районі буд. №42-а, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у справі немає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним правопорушень, здійснення ДТП та перебування ним за кермом автомобіля.

Наголошує, що адміністративні протоколи складені без прямих доказів його причетності до подій 20 лютого 2025 року за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра біля будинку №42-а.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року, посилаючись на те, що зазначена постанова була ухвалена судом за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 27 травня 2025 року, про що зазначено на самій копії судового рішення.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Потерпіла особа та її представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу відхилити.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_2 в тому, що він 20 лютого 2025 року о 22 год 30 хв, керуючи автомобілем марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Київ, по вул. Героїв Дніпр, у районі буд. №42-а, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda», моделі «Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень.

Крім цього, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_2 місце події залишив.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 2.10.а ПДР України.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім цього, у відповідності до п. 12.1ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 2.10.а ПДР України, разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_2 не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda», моделі «Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №314170 від 28 квітня 2025 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №314176 від 28 квітня 2025 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-схемою місця ДТП від 20 лютого 2025 року;

-рапортом працівника поліції;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-реєстраційною карткою власника ТЗ, з якої вбачається, що власником автомобіля марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями свідка ДТП ОСОБА_3 , з яких вбачається, що водій темного позашляховика «Nissan»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїжджаючи у двір, 20 лютого 2025 року близько 21 год 40 хв, допустив зіткнення із припаркованим автомобілем «Skoda Superb» темного кольору. Водій автомобіля «Nissan» покинув місце пригоди;

-фотознімками, з яких вбачається, що транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має механічні пошкодження, які знаходяться в передній частині транспортного засобу. При цьому, такі пошкодження були досить значними, оскільки легковий автомобіль марки «Skoda», моделі «Superb», зазнав деформацію кузова з лівого боку та деформацію колеса. Одночасно з цим, легковий автомобіль марки «Nissan», моделі «Pathfinder», отримав значні пошкодження бамперу в виді вм`ятин та глибоких подряпин.

Судом об`єктивно встановлено, що з технічної точки зору причиною виникнення ДТП стало те, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Nissan», моделі «Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_4 був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням, та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Більш того, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_2 місце ДТП залишив.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 в порушенні п.п. 2.3.б, 12.1, 2.10.а ПДР України є правильний, кваліфікація його дій за ст.ст.122-4,124 КУпАП вірна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що у справі немає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним правопорушень, здійснення ДТП та перебування ним за кермом автомобіля, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з пояснень свідка дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , яка мала місце 20 лютого 2025 року близько 21 год 40 хв, за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпр біля будинку №42-а, за участі транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_3 бачив момент ДТП, а номер автомобіля марки «Nissan», моделі «Pathfinder» записав у нотатки телефону.

Доводи, за яких ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд розцінює їх критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, спростовуються матеріалами, справи описаними вище за текстом.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько