Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2860/25 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Номер провадження №33/4805/595/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 07 квітня 2025 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 07 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 10 березня 2025 року о 09-15 год по вул. Жуйка, 26, в м. Житомирі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні з лівої смуги в середню не надав перевагу в русі транспортному засобу «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в середній смузі, в результаті чого здійснив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП складені за його відсутності, права не роз`яснювались, свідки не опитувались. Так, суддя суду першої інстанції не відреагував на заперечення ОСОБА_1 та на дії працівників поліції, на його думку, мали ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 365, 366 КК України. Вказав, що матеріали справи не містять доказів його вини у дорожньо-транспортній пригоді, вважає винним виключно водія автомобіля «Volkswagen Touareg». Разом з тим, просив витребувати із ГУНП в Житомирській області відео з бодікамер працівників поліції та допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначив, що від сплати судового збору звільнений у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій, є військовослужбовцем ЗСУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, вважав винним у ДТП саме водія ОСОБА_2 , який не дотримувався правил дорожнього руху.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 апеляційну скаргу просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 10 березня 2025 року ОСОБА_1 10 березня 2025 року о 09-15 год у м. Житомирі по вул. Жуйка, 26 у м. Житомирі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні з лівої смуги в середню не надав перевагу в русі транспортному засобу «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в середній смузі, в результаті чого здійснив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом протоколу, про що свідчить його особистий підпис та пояснення, у яких він зазначив: «не згоден, не відібрані пояснення свідків, права не роз`яснені. Прошу притягнути поліцейських до кримінальної відповідальності за ст.ст. 365, 366 ККУ».

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП не проводилася.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих після ДТП, він рухався по вул. Жуйка в м. Житомирі у напрямку м. Вінниця. Перелаштовуючись з лівої полоси, пропустивши автомобіль праворуч, подивився у дзеркало, упевнився що праворуч немає автомобілів, розпочав перестроювання у праву полосу. Із-за повороту дороги не було видно автомобіль «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час закінчення маневру на високій швидкості вказаний автомобіль зачепив його транспортний засіб. Вказав, що він рухався зі швидкістю 20-30 км/год.

Потерпілий ОСОБА_2 після ДТП пояснив, що рухаючись на автомобілі «Volkswagen Touareg» у середньому ряду, відчув різкий удар в задню ліву частину, зупинився і виявив пошкодження свого автомобіля. Вказав, що транспортний засіб, що пошкодив його автомобіль здійснював маневр перестроювання з крайньої лівої смуги, - Volkswagen Transporter, зеленого кольору, 6110u5, внаслідок чого сталася ДТП.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що обидва автомобілі учасники ДТП на вул. Жуйка, яка має 3 смуги руху, знаходяться у другій смузі руху. «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться попереду правіше лінії розмітки на 2,2 м - 3,3 м, транспортний засіб «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 - позаду останнього за 16,5 м у лівій частині другої смуги руху.

Крім того, у схемі дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані пошкодження автомобілів, а саме:

-«Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 пошкоджено задній бампер ліворуч, заднє ліве крило, задні дверцята ліворуч, задня ліва накладка;

-«Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 пошкоджено передній бампер праворуч, правий передній поворот, переднє праве крило.

На переконання апеляційного суду вказані пошкодження транспортних засобів напряму узгоджуються із схемою ДТП та обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Зміст схеми учасники дорожньо-транспортної пригоди погодили своїми підписами, будь-яких заперечень або зауважень водіїв вказаний документ не містить. Відтак вказівка ОСОБА_1 на оформлення адміністративних матеріалів без його участі не відповідає матеріалам справи.

У зв`язку з викладеним, матеріалами справи підтверджено у повному обсязі порушення ОСОБА_1 п. 10.3 Правил, який не пересвідчився про відсутність транспортних засобів, які рухалися в попутному напрямку, не переконався, що його подальший маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Touareg» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Не дотримання вимог даного пункту, незалежно від дій інших учасників дорожнього руху, є першочерговим і таким, що перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди й пошкодженням транспортних засобів. Доводи апелянта спростовуються розташуванням транспортних засобів на місці ДТП, яке відображено на схемі місця ДТП.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку діям обох водіїв та вважав, що дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання апелянта на те, що зіткнення відбулося з вини потерпілого ОСОБА_2 , оскільки у матеріалах справи недостатньо доказів вини ОСОБА_5 не заслуговують на увагу та, на думку суду, є власним тлумаченням обстановки, яка склалася.

Аргументи скаржника щодо наявності у діях працівників поліції ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 365, 366 КК України суд вважає надуманими, оскільки останні не підтверджені будь-якими доказами.

Клопотання апелянта про витребування диска з ГУНП в Житомирській області не підлягає задоволенню, оскільки у протоколі відсутні посилання на здійснення відеофіксації оформлення адміністративних матеріалів, зокрема й технічний засіб відеозапису. Із тих же підстав апеляційний суду вважає недоцільним виклик заявлених ОСОБА_1 свідків, оскільки з матеріалів справи не вбачається їх присутність на місці вчинення ДТП, не містять таких відомостей і особисті пояснення ОСОБА_1 , надані на місці пригоди.

Щодо аргументів скарги про не роз`яснення особі, що притягується до адміністративної відповідальності передбачених законом прав та обов`язків суд звертає увагу, що суд позбавлений можливості перевірити вказаний аргумент, відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків згідно ст.ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким він ознайомився, надав свої письмові пояснення, що не позбавило його можливості скористатися своїм правами у суді.

З огляду на викладене, враховуючи достатність даних, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.3 ПДР.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 25 листопада 2025 року, ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій (а.с. 17).

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19) зазначено, що «…відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII…».

Такі ж правові позиції щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19), у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17 (провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, висновок суду першої інстанції, що з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягнення судового збору, відповідає вимогам закону, оскільки справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 07 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь