П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146430 від 14.06.2025 вбачається, що 14.06.2025 о 17:00 год. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 5000 метрів до Державного кордону України на напрямку 309 прикордонного знаку на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза межами пунктів пропуску, у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Заяви та клопотання.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, втім ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення по справі, в яких просить суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч.1ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Матеріали справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення містять: протокол затримання ОСОБА_1 ; протокол огляду особистого огляду речей та вилучення речей і документів, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; рапорт помічника начальника відділу начальника відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенанта ОСОБА_3 , схему щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » » (тип Б) прикордонного загону 14.06.2025.

У рапорті помічника начальника відділу начальника відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенанта ОСОБА_3 зазначено, що 14.06.2025 року о 17:00 год. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , були затримані на відстані 5000 метрів до Державного кордону України. Дані особи мали на меті здійснити спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску в пішому порядку. В ході з`ясування обставин правопорушення встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та побоюючись отримати повістку від співробітників ТЦК і бути призваними на військову службу по мобілізації, громадяни вирішили виїхати на територію Європейського Союзу. Усвідомлюючи те, що під час дії правового режиму воєнного стану виїхати у встановленому законодавством порядку не можуть, оскільки не мають підстав, вирішили перетнути державний кордон незаконно. З метою реалізації своїх намірів почали аналізувати інформацію в мережі Інтернет та різних телеграм каналах щодо можливості незаконно перетнути державний кордон України та підібрали відповідний маршрут руху. Під час реалізації свого наміру були виявлені та затримані прикордонним нарядом. Після проведення фільтраційно-перевірочних заходів прикордонним оперативно-розшуковим відділом було встановлено, що дані громадяни мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Однак до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження наведеному у рапорті.

Конкретного місця виявлення та затримання ОСОБА_1 , а саме: адреси, координатів, ні протокол про адміністративне правопорушення ні рапорт не містять. Такі відомості відсутні і на схемі виникнення обстановки 14.06.2025.

Доказів того, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконно перетнути державний кордон України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб, матеріали справи не містять. Відомості щодо того яким чином та на підставі яких фактичних доказів посадова особа, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дійшла висновку про таку спробу ОСОБА_1 , у протоколі та доданих до нього матеріалів відсутні.

Під час судового розгляду справи не встановлено на підставі належних та допустимих доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 щодо спроб незаконного поза пунктом пропуску у складі групи осіб перетину державного кордону України, оскільки з протоколу не вбачається того які безпосередні дії він вчинив з метою здійснення спроби перетину Державного кордону, оскільки лише сам факт перебування на відстані 5000 метрів від лінії Державного кордону України не свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КупАП.

З урахуванням наведеного вище, вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про спробу перетинання кордону групою осіб без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, є припущенням, а відповідно сумнівом, який тлумачиться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що тільки перебування особи на певній відстані біля держаного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про спробу особи незаконно перетнути Державний кордон України.

При цьому, протокол не містить зазначення конкретних дій ОСОБА_1 , які розцінені як спроба перетинання державного кордону. Не містить протокол і зазначення конкретного місця затримання ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що затримання особи за 5000 м від державного кордону не вказує на дії, спрямовані на спробу особи незаконно перетнути державний кордон.

Таким чином, обвинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення не містить об`єктивної сторони правопорушення.

Такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, а також бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст.254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогамст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Керуючись ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного правопорушення. Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена ГОЛЯНА