КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/3985/25

номер провадження: 33/824/2943/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Влащенка Олега Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Влащенко О.А. в інтересах ОСОБА_2 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 рокута направити справу для подальшого розгляду до Монастирищенського районного суду Черкаської області за місцем проживання апелянта.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 10 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява адвоката Влащенка O.A. про відкладення судового засідання, призначеного на 17 квітня 2025 року о 10 год 00 хв., у зв`язку з призначенням іншої справи в Комінтернівському районному суді міста Харкова. Однак суддя проігнорував його звернення та виніс постанову у справі.

Зазначає, що суддею не прийнято до уваги, що ОСОБА_2 не проживає в місті Києві та приїхати до суду не мав можливості. Вважає, що винесена постанова порушує права апелянта, оскільки винесена без достатніх доказів. Суддею не задоволено жодного клопотання, не проведено експертизи, не опитані свідки, не витребувано інших доказів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в черговий раз в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся судом апеляційної інстанції своєчасно, шляхом направлення судової повістки про виклик на його адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , яка вказана у апеляційній скарзі. Іншої адреси місця проживання ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Так, судова повістка про виклик ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 06 червня 2025 року на 10 год 30 хв., разом з поштовим конвертом, повернулись на адресу Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.53-54).

Також про судове засідання, яке призначено на 06 червня 2025 року на 10 год 30 хв., ОСОБА_2 було повідомлено судом засобами телефонного зв`язку, що підтверджується відповідною телефонограмою (а.с.48).

Крім того, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 06 червня 2025 року об 10 год 30 хв., була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А., що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.50).

У зв`язку з надходженням клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. про відкладення судового засідання, призначеного на 06 червня 2025 року на 10 год 30 хв., розгляд справи судом апеляційної інстанції було відкладено на 20 червня 2025 року на 12 год 00 хв., про що ОСОБА_2 було повторно повідомлено шляхом надсилання судової повістки про виклик на його адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Судова повістка про виклик в судове засідання 20 червня 2025 року разом з поштовим конвертом повернулись на адресу Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.72-73).

Крім того, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 20 червня 2025 року на 12 год 00 хв., була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А., що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.61).

У зв`язку з надходженням клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. про відкладення судового засідання, призначеного 20 червня 2025 року, розгляд справи судом апеляційної інстанції було відкладено на 18 липня 2025 року на 10 год 30 хв., попередньо узгодивши вказану дату із захисником ОСОБА_2 - адвокатом Влащенком О.А., що підтверджується відповідною телефонограмою (а.с.67).

Таким чином ОСОБА_2 втретє було повідомлено шляхом надсилання судової повістки про виклик на його адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Судова повістка про виклик в судове засідання 18 липня 2025 року разом з поштовим конвертом повернулись на адресу Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.74).

Також про судове засідання, яке призначено на 18 липня 2025 року на 10 год 30 хв., ОСОБА_2 було повідомлено судом засобами телефонного зв`язку, що підтверджується відповідною телефонограмою (а.с.66).

Крім того, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 18 липня 2025 року на 10 год 30 хв., була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. та вказану ним в апеляційній скарзі електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.70-71).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції були вжиті всі можливі заходи для належного і своєчасного повідомлення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Влащенка О.А. про судові засідання, які були призначені на 06 червня 2025 року, 20 червня 2025 року та 18 липня 2025 року, а також те, що клопотання про відкладення розгляду справи 18 липня 2025 року до апеляційного суду від них не надходило, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Влащенка О.А.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддя першої інстанції дотримався вказаних положень закону.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначив, що він, керуючи автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , виїжджаючи з парковки на АЗС по вул. Канальна, 7, не помітив автомобіль, що стояв позаду. Прийшовши на парковку, він очистив дзеркала та лобове скло від снігу, прогрів автомобіль та, увімкнувши аварійний сигнал, почав рухатись заднім ходом, в той час як побачив, що чоловік почав махати рукою, вказавши, що він здійснив наїзд на автомобіль. З пояснень іншого учасника пригоди ОСОБА_1 , слідує, що він, керуючи автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , заїхав на заправку по вул. Канальна, 7 та припаркував транспортний засіб позаду автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на його автомобіль та намагався залишити місце події.

Також суддя першої інстанції встановив, що винність ОСОБА_2 підтверджується: даними схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою, та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами; відеозаписом з місця події, відтвореного в судовому засіданні, з якого вбачається, що вантажний автомобіль «Renault Master», рухаючись заднім ходом штовхнув легковий автомобіль, який стояв позаду, внаслідок чого легковий автомобіль просунувся назад.

Оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, суддя першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом підтверджується даними, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2025 року серії ЕПР1 №251864, відповідно до якого 20 лютого 2025 року о 07 год 30 хв. в місті Києві по вул. Канальна, 7, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, у разі потреби не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв позаду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1);

- схема місця ДТП, на якій зазначено місце розташування автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів. До схеми місця ДТП та локалізації пошкоджень транспортних засобів в учасників ДТП під час складання схеми місця ДТП зауважень не було. Так, на автомобілі «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , наявні пошкодження: задня частина кузова, а на автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , - передня частина кузова. Також вказано про пошкодження відбійника - 1 метр (а.с.4);

- письмові пояснення водія ОСОБА_2 , з яких слідує, що 20 лютого 2025 року о 08 год 15 хв. він, керуючи автомобілем «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул.Канальна, 7, виїжджав з парковки на заправці UPG та не замітив стоячого автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 . На АЗС він, ОСОБА_2 , почистив сніг із дзеркал і бокового скла автомобіля, прогрів його, обдивився весь автомобіль, позаду не було нікого, включив аварійний сигнал і почав виїжджати заднім ходом. В цей час йому рукою махнув чоловік і він зупинився. При цьому йому сказали, що він зачепив автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого він заїхав назад на парковку та викликав поліцію (а.с.5);

- письмові пояснення водія ОСОБА_1 , з яких слідує, що 20 лютого 2025 року о 08 год 30 хв. він, керуючи автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві по вул. Канальна, 7, заїхав на заправку UPG, припаркував автомобіль позаду автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього даний автомобіль здійснив наїзд на його автомобіль та намагався поїхати з місця ДТП, після чого був зупинений (а.с.6);

- відеозапис з місця події (а.с.28).

З переглянутого у суді апеляційної інстанції відеозапису чітко вбачається майданчик для паркування на АЗС UPG та транспортні засоби, зокрема, припаркований автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , та позаду нього на певній відставні стояв автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , з ввімкненими ходовими вогнями. З відеозапису слідує, що вантажний автомобіль «Renault Master» розпочав рух заднім ходом, після чого почав штовхати легковий автомобіль, що стояв позаду, внаслідок чого легковий автомобіль просунувся назад. Після цього автомобіль «Renault Master» розпочав рух в сторону від місця зіткнення, а коли його наздогнали, то він припаркувався лівіше на паркові АЗС UPG через три автомобілі від свого початкового місця розташування.

Апеляційний суд враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми, та підтверджують порушення ОСОБА_2 пункту 10.9 ПДР, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, у разі потреби не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв позаду.

Доводи апеляційної скарги, про те, що 10 квітня 2025 року на адресу суду першої інстанції адвокат Влащенко O.A. подав заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 17 квітня 2025 року на 10 год 00 хв., у зв`язку з призначенням іншої справи в Комінтернівському районному суді міста Харкова, однак суддя першої інстанції проігнорував його звернення та виніс постанову у справі, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2025 року на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2025 року серії ЕПР1 №251864 відносно ОСОБА_2 разом з доданими до нього матеріалами.

Вперше судове засідання було призначено на 07 квітня 2025 року на 09 год 10 хв., про що було повідомлено ОСОБА_2

07 квітня 2025 року від захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. до суду першої інстанції надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи (а.с.12-20).

Наступне судове засідання було призначено суддею першої інстанції на 08 квітня 2025 року на 09 год 20 хв., про що було повідомлено ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Влащенка О.А.

08 квітня 2025 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Влащенко О.А. ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його розпискою (а.с.21).

Того ж дня, тобто 08 квітня 2025 року судове засідання було відкладено на 17 квітня 2025 року на 16 год 30 хв., про що під розписку було повідомлено захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. та потерпілого ОСОБА_1 (а.с.22).

10 квітня 2025 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Влащенко О.А. подав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що на вказану дату призначена інша справа, яка буде розглядатися в Комінтернівському районному суді міста Харкова (а.с.26-27).

Отже, враховуючи, що судове засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було призначено на 17 квітня 2025 року на 16 год 30 хв., про що судом під розписку було повідомлено адвоката Влащенка О.А., а також приймаючи до уваги, що адвокат Влащенко О.А. не надав доказів призначення справи в Комінтернівському районному суді міста Харкова та підтвердження його особистої явки на судовий розгляд, суддя першої інстанції вважав за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 серпня 2018 року (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Влащенка О.А., оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що за клопотанням захисника ОСОБА_2 - адвоката Влащенка О.А. двічі відкладався розгляд справи в апеляційному суді. При цьому, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, адвокат Влащенко О.А. не надавав доказів поважності неявки в судові засідання.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 самостійно здійснив вибір адвоката для отримання належної правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення, а тому він взяв на себе ризики вчинення чи не вчинення його захисником процесуальних дій у даній справі.

Таким чином, з урахуванням передбаченої ст.59 Конституції України свободи особи у виборі захисника своїх прав, Слободянюк А.Д. взяв на себе ризики вчинення, неналежного вчинення чи не вчинення його захисником - адвокатом Влащенком О.А. процесуальних дій у даній справі, а нерозуміння ОСОБА_2 процесуальних процедур участі у судовому розгляді не звільняє його від юридичних наслідків (ст.68 Конституції України).

З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова судді порушує права ОСОБА_2 , суддею не задоволено жодного клопотання, не проведено експертизи, не опитані свідки, не витребувано інших доказів невинуватості.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Влащенком О.А. до суду першої інстанції були подані лише заяви про відкладення розгляду справи. Будь-яких інших заяв (клопотань) матеріали справи не містять.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що суддя не вправі встановлювати обставини справи поза межами складеного протоколу та з власної ініціативи збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення або її не винуватості, так як провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне доведення сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.

Що стосується заявленого адвокатом Влащенком О.А. в апеляційній скарзі клопотання про направлення справи для подальшого розгляду до Монастирищенського районного суду Черкаської області за місцем проживання апелянта, то апеляційний суд виходить з такого.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП були направлені до Дарницького районного суду міста Києва, оскільки місце вчинення даного правопорушення відноситься до юрисдикції вказаного суду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст..ст.80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Виходячи зі змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення надіслано до Дарницького районного суду міста Києва з дотриманням правил підсудності, встановлених КУпАП, та саме Дарницький районний суд міста Києва є судом, встановленим законом для розгляду даної справи в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому КУпАП не передбачає можливість компетентного суду, на розгляд якого з дотриманням правил підсудності надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, перенаправити їх на розгляд іншого суду за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адвокатом не зазначено у своєму клопотанні об`єктивних причин, які унеможливлюють явку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності чи його захисника у судове засідання на визначені судом дату та час.

Також апеляційний суд враховує, що згідно з вимогами ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Враховуючи наведені вище норми КУпАП, роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11, а також те, що підсудність з розгляду вказаної справи вже була вирішена, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та під підпис повідомлено ОСОБА_2 , який ні в протоколі, ні в письмових поясненнях не заявляв про направлення матеріалів за місцем його проживання, а також приймаючи до уваги встановлений ст.38 КУпАП 3-місячний термін притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення клопотання та направлення справи для розгляду до Монастирищенського районного суду Черкаської області не вбачається.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що відсутні законні підстави для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи для подальшого розгляду до іншого суду першої інстанції, оскільки прийняття такого рішення не передбачено нормами КУпАП, зокрема ст.294 цього Кодексу.

Таким чином переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові щодо винуватості ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП і були підставами для її скасування, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, та правомірно застосував щодо ОСОБА_2 вид стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп., який передбачено санкцією ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає меті адміністративного стягнення.

За таких обставин постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Влащенка Олега Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов