Справа № 755/5410/25
Провадження №: 3/755/2692/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

01 березня 2025 року близько 04 години 10 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Дніпровська Набережна, 3, керував транспортним засобом «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці події та у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Це порушення він вчинив повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке він притягнутий до відповідальності Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року (яка набрала законної сили 03 жовтня 2024 року), та на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпУП, у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

За вищенаведені порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 був обізнаний про те, що Дніпровським районним судом міста Києва здійснюється розгляд справи відносно нього та, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, своїм правом бути присутнім в судовому засіданні не скористався, належної зацікавленості у розгляді своєї справи не проявив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких пояснень суду не надав, клопотань про участь в режимі відеоконференції не подавав.

Адвокат Зубицька Л.М. не з`явилася у судові засідання 22 квітня, 20 травня, 11 червня, 11 липня 2025 року. Вона постійно надсилала клопотання про відкладення за різними обставинами.

11 липня 2025 року від адвоката Зубицької Л.М. надійшло до суду клопотання про закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Адвокат Замковенко О.М. 04 червня 2025 року ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису події, у судові засідання 11 червня та 11 липня 2025 року не з`явився, про поважність причин неявки не повідомляв, клопотань від нього не надходило.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 та його адвокатів як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі можливі, передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 та його адвокатів до суду, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу про адміністративне правопорушення у відсутність цих осіб за наявними матеріалами.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД№ 365798 від 01 березня 2025 року: « 01 березня 2025 року близько 04 години 10 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Дніпровська Набережна, 3, керував транспортним засобом «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці події та у лікаря нарколога відмовився. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно постанови Подільського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.»

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, о 04 годині 41 хвилині ОСОБА_1 було виписано направлення на проходження огляду у КМНКЛ «Соціотерапія».

Як вбачається з даних, що містяться у постанові судді Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Ця постанова набрала законної сили 03 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні було відтворено відеозапис бодікамер працівників поліції. Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції підходять до автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, двигун якого заведений та світяться габарити. Водій на маленьку щілинку відчинив вікно водія. Працівники поліції звертають до водія та кажуть, що вони йому пропонували не сідати за кермо та не рухатися на автомобілі, а залишити його на місці, піти додому відпочити та потім забрати автомобіль. Всупереч цьому, він сів за кермо автомобіля та поїхав, а працівники поліції за ним. Водій ОСОБА_1 повідомив, що він тільки перегнав автомобіль у зручне для стоянки місце. Працівники поліції висувають водію законну вимогу про надання документа на право керування автомобілем. Наступних декілька годин ОСОБА_1 повідомляє, що це службовий автомобіль, яким керує водій, а він лише перегнав його. ОСОБА_1 категорично відмовляється надавати документи та показувати їх у додатку «Дія». Він постійно стверджує, що не водій автомобіля, а тільки перегнав його з незручного, на його думку, місяця паркування на зручне і піде додому. Працівники поліції неодноразово висувають вимогу надати документи, ОСОБА_1 заперечує, просить поговорити з ним по людські, просить зрозуміти, він посварився з дружиною, постійно просить працівників поліції відійти осторонь для розмови. Працівники поліції неодноразово повідомляють, що ведеться відеофіксація події. Працівники поліції неодноразово спокійно та детально повідомляють ОСОБА_1 , що вони просили його не сідати за кермо, бо він має зовні ознаки особи, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Однак, він сів за кермо автомобіля та поїхав. Працівники поліції роз`яснюють, що містить у собі поняття рух, керування автомобілем, тощо. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. На відеозапису зафіксовано те, що ОСОБА_1 має порушення координації рухів, його поведінка не відповідає обстановці, ускладнене мовлення. Працівники поліції неодноразово передають йому законну вимогу пройти огляд на місці приладом «Драгер», або проїхати з ними до лікаря нарколога. ОСОБА_1 категорично відмовляється пройти огляд на місці, стверджуючи, що у автомобіля є водій, а він його лише переганяв. Також він категорично відмовився з працівникам поліції їхати до лікаря. Працівники поліції роз`ясняли йому необхідність виконання їх вимоги та наслідки, у разі відмови від проходження відповідного огляду. ОСОБА_1 категорично відмовився. Згодом, він зі свої рук показав документи на автомобіль, але відмовився надати документи на право керування. Шляхом пошуку у базах працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 08 березня 2024 року на цьому ж транспортному засобі вчинив ДТП та був притягнутий постановою судді Подільського районного суду до відповідальності за ч.1 ст.130 і ст. 124 КУпАП до штрафу та позбавлений права керування на один рік. Працівники поліції роз`яснили йому права, склали протокол за ч.2 ст. 130 КУпАП, він відмовлявся давати пояснення та просив поговорити по людські. Потім зазначив у протоколі що його відмовилися везти до лікаря.

Будь яких інших доповнень та клопотань від учасників судового розгляду не надходило, а тому суддя приймає рішення на наявних та досліджених доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис з боді камер працівників поліції, розглянувши клопотання адвоката Зубицької Л.М та долучені до нього копії документів,- суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

У диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП визначено відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні, водій ОСОБА_2 , будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання з підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, склав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, тому йому було достовірно відомо, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року (набрала законної сили 03 жовтня 2024 року), ОСОБА_2 був притягнутий до відповідальності за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України. Тобто йому достовірно було відомо про процедуру проходження огляду та наслідки в разі відмови від виконання законних вимог працівників поліції щодо огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів адвоката про відсутність на відеозапису моменту керування ОСОБА_2 автомобілем, то на відеозапису зафіксовано момент його паркування, він сам постійно погоджується з працівниками поліції, що вони його просили не сідати за кермо автомобіля, але він вважав, що останній буде перешкоджати руху і тому вирішив перегнати його на інше зручне місце, що він і зробив.

Щодо тверджень адвоката про неповноту запису та відсутність запису складання протоколу, то необхідно зазначити, що у статті 266 КУпАП визначено, що поліцейський веде запис проведення ним огляду особи на стан сп`яніння, який долучає до результату. Іншого цією статтею не передбачено. Працівники поліції зафіксували як вони неодноразово висували законну вимогу ОСОБА_2 , як водію, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду та має ознаки перебування у стані сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога, роз`яснивши наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_2 категорично відмовився від проходження огляду.

Щодо тверджень адвоката про незаконні вимоги працівників поліції по змушуванню особи пройти огляд, то ОСОБА_2 сам визнавав, що перебував за кермом та рухався на автомобілі, а працівники поліції у протоколі зазначили ознаки сп`яніння, які вони виявили у ОСОБА_2 , що дало підстави їм висувати законну вимогу про проходження останнім відповідного огляду на місці приладом «Драгер», або у лікаря нарколога. Висновок про перебування особи у стані сп`яніння може бути зроблений тільки після відповідних досліджень. Саме тому було складено протокол за порушення ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Щодо тверджень адвоката про незаконні дії працівників поліції, про порушення ними Інструкції, то відповідно до вимог діючого законодавства, дії поліцейських можуть бути оскаржені заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду, зокрема в адміністративному порядку, з наданням суду відповідних доказів. До цього часу ОСОБА_2 та його адвокати не зверталися зі скаргами на незаконні дії працівників поліції та з заявами про вчинення ними злочину, а предметом розгляду цього провадження є дії, які визначаються виключно диспозицією ст.130 КУпАП.

Крім того, адвокат не обґрунтувала, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, фіксації відеозапису, тощо, знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, та яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду та оцінці доказів.

Незалежно від обставин зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявивши підстави для проведення огляду особи на стан сп`яніння, повинні виконувати свої обов`язки.

Доказів порушення працівниками поліції вимог Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять, не було їх надано і у судовому засіданні.

Згідно відеозапису, працівники поліції неодноразово детально, послідовно, спокійно та толерантно роз`яснювали ОСОБА_2 поняття Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідність виконання водіями законних вимог працівників поліції, наслідки невиконання, у тому числі, щодо складання протоколів, роз`яснювали права, тощо .

Щодо долученого адвокатом висновку про проходження ОСОБА_2 самостійно дослідження у лікаря, то у даному випадку це висновок є підставою лише для не складання щодо нього протоколу за порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, який працівники поліції і так не складали.

Окремо необхідно звернути увагу на такі факти.

Як зазначалося вище, огляд який проведено з порушенням вимог ч.2,.ч.3, ч.4 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним. Цей огляд є недійсним, бо проведений, насамперед, без обов`язкової участі працівника поліції, а сам висновок містити виправлення в даті проведення дослідження. У той же час, з урахуванням стану ОСОБА_3 , який спостерігається увесь запис, то викликає сумнів і сам висновок.

Наведені адвокатом доводи не спростовують наявність в діях ОСОБА_3 фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката про закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Наведені вище докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку - достатності для доведеності вини водія ОСОБА_2 у порушенні ним приписів п.2.5 Правил дорожнього руху України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_2 виду адміністративного стягнення суддя, враховує його особу, характеризуючи його особу матеріали, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення та його наслідки, вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, суддя вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Л.А. Мельниченко