ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/570/25 Головуючий в 1 інст.Каряка Д.О.
Провадження №33/807/583/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Терещенка Д.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Терещенка Д.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 20 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 17 січня 2025 року о 09 год. 23 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , у Запорізькій області Запорізькому районі по автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, неприродна блідість шкіри обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відмовився під відеозапис бодікамери. Тим самим ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Терещенко Д.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Посилається на те, що зміст наявного відеозапису події свідчить про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки сп`яніння.

При цьому, вказує, що працівник поліції відмовився доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу.

На думку сторони захисту, працівниками поліції було допущено грубе порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зауважує, що поліцейський здійснив огляд транспортного засобу ОСОБА_1 без складання протоколу огляду транспортного засобу.

Протокол затримання також не складався.

Зазначає, що направлення на огляд не складалось під час складання протоколу та ОСОБА_1 для ознайомлення не надавалось.

На думку захисника, дії поліцейських були провокаційними, оскільки спочатку весь час йшло спілкування про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування без права керування, а коли поліцейські дізналися, що ОСОБА_1 поспішає повернутися до військової частини, пред`явили наявність надуманих ознак наркотичного сп`яніння.

Вважає, що оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження викладених у рапорті доводів, сам по собі рапорт поліцейського не може бути належним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Терещенка Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222997 від 17 січня 2025 року, з якого убачається, що 17 січня 2025 року о 09 год. 23 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 у Запорізькій області Запорізькому районі по автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, неприродна блідість шкіри обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відмовився під відеозапис бодікамери. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 січня 2025 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Тимошенко О., згідно з яким, останній доповідає, що 17 січня 2025 року під час несення служби на стаціонарному посту БП-З-08 в Запорізькій області, автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя під час фільтраційних заходів о 09:23 год. було зупинено транспортний засіб «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що даний громадянин не має права керування таким транспортним засобом. Також, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, неприродна блідість обличчя. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності лікаря-нарколога гр. ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку. Стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 № 222997 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову серії ЕНА №3874607 за ч.2 ст.126 КУпАП. Події зафіксовано на бодікамеру № 475434, № 476861.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Терещенко Д.В. на адресу суду першої інстанції надіслав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В клопотанні захисник посилався на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема послався на те, що матеріали справи не містять фіксації обов`язкових обставин, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення: відсутня підстава для зупинки транспортного засобу, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, відсутність порушень координації рухів, при цьому поліцейськими допущено грубе порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: поліцейський відмовився вчиняти дії щодо доставляння ОСОБА_1 до медичного закладу, поліцейський посилався фактично на неможливість ним розглядати справу та необхідність очікувати іншу машину з поліцейськими, при цьому протокол затримання для такого «очікування» не склав. Поліцейський здійснив огляд транспортного засобу без складання протоколу огляду транспортного засобу, документ під назвою «направлення на огляд водія» складено не в присутності водія. Дії поліцейських були провокаційними: спочатку весь час йшло спілкування про притягнення до адміністративної відповідальності за керування без права керування, а коли поліцейські дізналися, що ОСОБА_1 поспішає повернутися до військової частини, пред`явили наявність надуманих ознак наркотичного сп`яніння. Такі обвинувачення є такими ж неспроможними як і спроби поліцейських виявити у ОСОБА_1 наркотичні засоби. Отже, у зв`язку з тим, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками патрульної поліції допущений ряд порушень, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні під час розгляду справи захисник-адвокат Терещенко Д.В. клопотання підтримав та просив його задовольнити.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Терещенко Д.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що працівники поліції при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 з`ясували, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення за попередньою ст.130 КУпАП вже погашено, а відтак на час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вважався таким, що раніше не притягався до адміністративної відповідальності Працівники поліції, після з`ясування обставини, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, провели незаконно обшук транспортного засобу, а також самого ОСОБА_1 , намагались знайти наркотичні засоби, проте нічого не знайшли. В подальшому, напарник поліцейського Євтушенка обшукував автомобіль ОСОБА_1 . При цьому, протокол обшуку не складався. Не знайшовши нічого в автомобілі, поліцейські попросили ОСОБА_1 пройти тести на координацію рухів та посвітили ОСОБА_1 ліхтариком в очі. Після цього працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про те, що його зіниці очей не реагують на світло, що є першочерговою ознакою для наявності підозри про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, а відтак вказані обставини свідчили про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції з самого початку мали упереджене ставлення до водія ОСОБА_1 . Відеозапис події свідчить про те, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння. Пропозиція працівників поліції щодо проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння була безпідставною. Підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме - здійснення фільтраційних заходів на блокпосту, на його думку, є неконкретною. База, в якій містяться відомості про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є незаконною. Попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провокувало поліцейських ще раз притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, без наявності на те законних підстав. На думку захисника, в цьому випадку мала місце провокація з боку працівників поліції. Коли поліцейські висунули ОСОБА_1 обвинувачення щодо наявності в нього ознак наркотичного сп`янінням, ОСОБА_1 повідомив, що він поспішає на службу, а поліцейський повідомив, що треба чекати інший автомобіль, та те, що він не зможе його доставити до медичного закладу, тобто поліцейський спровокував ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Протокол затримання теж не складався.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно доводів захисника, викладених в апеляційній скарзі, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з наявним в справі відеозаписом події, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на блокпосту під час здійснення фільтраційних заходів, що само по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, з огляду і на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України№2102-ІХвід 24лютого 2022року введено воєнний стан в Україні, строк якого в подальшому відповідними Законами неодноразово продовжено.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Викладене узгоджується із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, як стверджує захисник, ОСОБА_1 не мав будь-яких ознак сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розділом 2 вказаної Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відповів категоричною відмовою, пояснюючи, при цьому, що він поспішає на службу та в нього немає на це часу.

При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останнього було направлено на огляд до відповідного медичного закладу.

Проте, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Згідно з відеозаписом, поліцейським проведено візуальний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Після цього повідомлено ОСОБА_1 про наявність в нього ознак сп`яніння.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 січня 2025 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Версія сторони захисту щодо обставин справи не є переконливою та спростовуються вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження вищевказаного огляду, діяв в стані крайньої необхідності.

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Перевіряючи доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що направлення на огляд не складалось під час складання протоколу та ОСОБА_1 для ознайомлення не надавалось, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 09 годині 23 хвилин, направлення на огляд щодо ОСОБА_1 оформлено о 09 год. 29 хв., а сам протокол про адміністративне правопорушення складений о 09 хв. 55 хв., після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що жодним чином не свідчить про порушення з боку поліцейських, а навпаки вказує на послідовність та правомірність їх дій.

Те, що ОСОБА_1 направлення на огляд для ознайомлення не надавалось (на що звертає увагу сторона захисту), правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовує та не свідчить про безпідставність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, як зазначено вище, ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Оцінюючи доводи захисника-адвоката Терещенка Д.В. щодо порушення працівниками поліції правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, як стверджує захисник, поліцейські здійснили огляд транспортного засобу ОСОБА_1 без складання протоколу огляду транспортного засобу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.

З приводу доводів захисника, викладених в апеляційній скарзі, про те, що протокол затримання щодо ОСОБА_1 не складався, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з наявними матеріалами справи, у цій справі ОСОБА_1 не був особою, до якої було застосовано адміністративне затримання, у зв`язку з чим протокол про адміністративне затримання щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції не складався.

За вказаних обставин, порушення права ОСОБА_1 на захист та упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції під час оформлення адміністративного матеріалу з матеріалів справи теж не убачається.

Перевіряючи доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що рапорт поліцейського не може бути належним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, направленням водія на огляд та відеозаписом події.

В свою чергу, відомості з вищевказаного рапорту поліцейського повністю узгоджуються з іншими доказами.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Інші доводи захисника-адвоката Терещенка Д.В., які викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту під час апеляційного розгляду справи, на думку суду апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови суду першої інстанції та не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Терещенка Д.В. залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 20 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/570/25