Справа № 462/1123/25 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 33/811/1012/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 06 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 06.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 08.02.2025 року о 23 год. 58 хв. на вул. Патона, 22 у м. Львові, керував транспортним засобом «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння чи вживання лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, а саме неприродна блідість шкірного покриву обличчя, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння чи вживання лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Захисник Тимощук О.І. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що працівниками поліції було здійснено незаконну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , також працівники поліції пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, не встановлювали ознак наркотичного сп`яніння, не роз`яснили наслідків відмови від проходження огляду, а також зазначає, що ОСОБА_1 проходив тривале лікування після отримання травми під час бойових дій та проходить лікування в психіатричному відділенні.

Крім цього, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що про постанову суду йому стало відомо 08.05.2025 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та захисник Тимощук О.І. не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи вони були повідомлені належним чином судовими повістками від 11.07.2025 року, через що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 462/1123/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №242196 від 09.02.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, озвучення працівниками поліції виявлених ознак наркотичного сп`яніння, вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності працівників поліції, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, при цьому працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, і через деякий час після відмови ОСОБА_1 пройти огляд працівник поліції повторно запропонував останньому пройти огляд, на що ОСОБА_1 повторно відмовився (а.с.2), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 09.02.2025 року для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яким зафіксовано факт відмови останнього від проходження медичного огляду (а.с.3).

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Тимощука О.І., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Тимощуку О.І. строк апеляційного оскарження.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 06 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тимощука О.І. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.