Справа №345/2022/25
Провадження № 3/345/519/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншої учасниці ДТП ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , який працює водієм в ТОВ "Компанія Солдііко", громадянина України, за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

На розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314472 від 28.04.2025 водій ОСОБА_1 28.04.2025 о 16.45 год. в м.Калуш, по вул. Євшана, 7, керуючи автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у правій смузі для руху виявив перешкоду на пішохідному переході, а саме собаку, яка переходила справа наліво виїхав у ліву смугу руху перед транспортним засобом Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_3 , не переконавшись, що це буде безпечно внаслідок чого автомобіль Kia допустив зіткнення з транспортним засобом в задню частину, в ході чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.3 ПДР Невжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , відносно кого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314472 від 28.04.2025. Після роз`яснення ст. 268 КУпАП вину у вчиненні правопорушення не визнав, просив закрити справу за відсутністю складу правопорушення. Пояснив, що 28.04.2025 близько 16.45 год. керував транспортним засобом. Рухаючись по своїй смузі зі швидкістю близько 40 км/год, він безпосередньо перед пішохідним переходом помітив собаку, яка несподівано вибігла на дорогу. Намагаючись уникнути зіткнення з собакою, він різко звернув вліво, виїхавши колесами свого автомобіля на білу лінію, яка розділяла дорожні смуги, корпус автомобіля трохи виступав на іншу смугу. В цей час безпосередньо на пішохідному переході сталася ДТП в задній лівий кут його автомобіля врізався інший автомобіль (під керуванням ОСОБА_2 ), після чого його автомобіль відкотився вперед на деяку відстань. ОСОБА_1 зазначив, що інший автомобіль рухався з дуже великою швидкістю. Також ОСОБА_1 пояснив, що не міг різко загальмувати, оскільки його транспортний засіб був заповнений вантажем близько 700 кг і в разі різкого гальмування вантаж міг пробити кабіну автомобіля.

В судове засідання також прибула інша учасниця ДТП ОСОБА_2 , яка після роз`яснення ст. 269 КУпАП пояснила наступне: ДТП сталося у зв`язку з тим, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 різко змістився на її смугу руху. Транспортний засіб ОСОБА_2 рухався зі швидкістю близько 60-70 км/год. Зіткнення сталося на пішохідному переході. ОСОБА_2 вважає, що у цій ДТП винні обоє учасників.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до наступного висновку.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст. 245 КУпАП - Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.04.2025 о 19.32 год. на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314472 від 28.04.2025, згідно якого водій ОСОБА_1 28.04.2025 о 16.45 год. в м.Калуш, по вул. Євшана, 7, керуючи автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у правій смузі для руху виявив перешкоду на пішохідному переході, а саме собаку, яка переходила справа наліво виїхав у ліву смугу руху перед транспортним засобом Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_3 , не переконавшись, що це буде безпечно внаслідок чого автомобіль Kia допустив зіткнення з транспортним засобом в задню частину, в ході чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.3 ПДР Невжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Також до матеріалів справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314478 від 28.04.2025, складеного на ОСОБА_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_2 28.04.2025 о 16.45 год. в м.Калуш, по вул. Євшана, 7, керуючи автомобілем Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та допустила зіткнення з автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено п.12.1 ПДР Водій не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП (а.с.8).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.05.2025 ОСОБА_2 визнано винуватою за ст.124 КУпАП (постанова винесена у зв`язку з вчиненням правопорушення, яку зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314478 від 28.04.2025. В постанові зазначено, що ОСОБА_2 визнала вину у вчиненні правопорушення (а.с. 34).

На схемі місця ДТП та наявних в матеріалах справи фотографіях зазначено розташування транспортних засобів після вчинення ДТП, пошкодження транспортних засобів (а.с.2, 3, 4). На схемі та фото зафіксовано, що автомобіль ОСОБА_1 Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП знаходиться посередині крайньої дорожньої смуги на відстані 17 м від пішохідного переходу. Автомобіль ОСОБА_2 Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться на іншій дорожній смузі (середня смуга в тому ж напрямку) на пішохідному переході.

До матеріалів справи також додано письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були надані ними працівникам поліції 28.04.2025 (а.с.6,7) та відео на диску, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з учасниками ДТП та складання поліцейськими процесуальних документів (а.с.12).

В судове засідання також для дачі пояснень викликався інспектор поліції, який складав протокол, однак він в судове засідання не з`явився, пояснень не надав.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В п.2.3.б Правил дорожнього руху зазначено, що Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В п.12.3 Правил дорожнього руху зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В п.12.1. Правил дорожнього руху зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судом встановлено, що іншого учасника ДТП ОСОБА_2 вже визнано винуватою у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП, суд прийшов до висновку про наявність її вини у вчиненні ДТП, оскільки вона не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, у зв`язку з чим допущено зіткнення.

Також судом враховано, що матеріалами справи (схемою ДТП, фото) жодним чином не спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він вимушено (у зв`язку з несподіваною появою собаки на пішохідному переході) виїхав колесом свого автомобіля на білу лінію, яка розділяє дорожні смуги, а не на іншу дорожню смугу.

Крім того, не було доведено того факту, що водій Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 порушив допустиму швидкість руху (водій зазначив, що він рухався зі швидкістю 40 км/год і даний факт жодним чином не спростований). Також відсутні докази того, що водій ОСОБА_1 мав можливість здійснити екстрене гальмування для об`їзду несподіваної перешкоди (собаки), водночас не здійснивши наїзд на собаку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Фактично зібрані та додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (порушення п.12.3 ПДР), факт вчинення правопорушення неможливо перевірити іншими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому приходжу до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 124, 247, 251, 256, 283-287 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя