Провадження №: 3/755/4358/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгорода, Російської Федерації, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «ВТО Укртранс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-?, 124 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 24 квітня 2025 року, приблизно о 17 годині 17 хвилин, керуючи транспортним засобом «Scania», номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_3 , рухався Воскресенським проспектом, у місті Києві, заднім ходом не переконався, що не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду /електроопору №28522/, чим заподіяв транспортному засобу технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Крім того, будучи причетний до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на виклики не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, крім того, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно вимог ст.268 КпАП України.

Зокрема, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній вебсторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Главою 21 КпАП України передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» /рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»/.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП, рапорти, реєстраційна картка ТЗ, довідки «armor», довідку щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, картки обліку адміністративного правопорушення, копії - паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, витягу з РТГ, інформації про особу, посвідчення водія, DVD-R диск, наказу, дійшов наступного.

Норма ст.7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Нормою ст.124 КпАП України, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Із дослідженої у судовому засіданні схеми місця ДТП вбачається, що транспортний засіб «Scania», номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_3 , з місця ДТП зник, електроопора №28522/ повністю пошкоджена /а.с.3/.

За залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні передбачена відповідальність ст.122-? КпАП України.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як убачається із рапорту інспектора взводу №4 роти №1 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Сергія Демянішина від 24.04.2025 року, екіпаж «Кольт-406» отримав виклик від ОСОБА_2 про ДТП без травмованих. Прибувши на місце події вони виявили бетону електроопору №28522, яка впала верхньою частиною на металевий паркан школи №18, за проспектом Воскресенським, 23/1. Зі слів заявниці вантажний т/з д.н.з. НОМЕР_3 здійснив наїзд на електроопору №28522, після чого зник з місця ДТП. Із камери відеонагляду було встановлено, що на нерегульованому перехресті вулиць Кибальчича-Сірожупанників був тягач «Scania», номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_3 , який після ДТП проїжджав у невідомому напрямку /а.с.4/.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ власником транспортного засобу «Scania», номерний знак НОМЕР_2 є ТОВ «ВТО Укртранс», де працює ОСОБА_1 водієм /а.с.5/.

За таких обставин, суд, враховуючи місце падіння електроопори на металевий паркан після дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження, які зазначені в схемі місця ДТП, дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-?, 124 КпАП України.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст.33, 252 КпАП України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, також враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно ст. 40-? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

Також, ч.1 ст.307 КпАП України передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України /ст.308 КпАП України/.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.23, 33, 36, 40-?, 122-?, 124, 245, 247, 252, 283-285, 289, 291, 294, 307, 308 КпАП України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-?, 124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст.36 КпАП України, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 /три тисячі чотириста/ гривень, на користь держави.

Згідно з ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачено протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КпАП України, відповідно до ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Андрій КУРИЛО