Справа № 563/772/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засідання Федичканич В.Ю., за участю адвоката Дупака В.Г., розглянувши справу в режимі відеоконференції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314680, 28 квітня 2025 року о 23:55 год., в с. Бриків Рівненського району Рівненської області, по вул. Центральній, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 321214", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі із згоди водія, з результатом огляду 0,24 проміле та від керування т/з був відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

03 червня 2025 року від захисника, адвоката Дупака В.Г. до суду надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому заперечується законність складання такого та законність дій поліцейського. Вважає, що матеріалами справи не доведено те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, оскільки зважаючи на особливості «приладу» та можливість допустимих похибок такого під час проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння, безумовних підстав вважати, що його підзахисний перебував в стані алкогольного сп?яніння не вбачається, так як результат складає допустиму межу. Крім того, звертає увагу на грубе порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв т/з ознак алкогольного сп`яніння, зокрема відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія т/з до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та небезперервність відеофіксації події. Тому, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 17 липня 2025 року адвокат Дупак В.Г. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, з підстав наведених в поданому раніше запереченні.

Зважаючи на позицію захисту та додані до матеріалів справи докази, керуючись при цьому законом, правосвідомістю та своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з матеріалами справи, 28 квітня 2025 року о 23:55 год., в с. Бриків Рівненського району Рівненської області, по вул. Центральній, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 321214», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з результатом огляду 0,24 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 321214» під керуванням ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з чи в медичному закладі. Потієвський виявив бажання пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Корецька міська лікарня» Корецької міської ради Рівненської області за допомогою газоаналізатора "АлкоФор 105". Результат огляду становив 0,24 проміле, про що свідчить Висновок № 8 від 29.04.2025 року.

При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я до матеріалів справи не додано.

В матеріалах справи міститься також:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів, з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810»;

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 29.04.2025 року, в якому зазначає, що з встановленим результатом не згідний, вважаючи такий показник завищеним через похибку приладу;

- зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314680 від 29.04.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом «ВАЗ 321214», н.з. НОМЕР_1 , до повного витвереження (протягом 24 годин), якийй передано водієві ОСОБА_2 .

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За змістом підпунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4 розділу II зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Відповідно до розділу І пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським чи лікарем закладу охорони здоров`я з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного сп`яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров`я за допомогою приладу«АлкоФор 105».

На запи адвоката Дупака В.Г. КНП "Корецька міська лікарня"Корецької міської ради було надано:

- сертифікат перевірки типу АлкоФор зареєстровано за № UA.TR.001122-17 Rev.0, відповідності на медичний виріб згідно рестру відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» на алкотестер, на якому проходив обстеження на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 29.04.2025 року;

- декларація про відповідність продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою КМУ від 13.01.2016 року за № 94 «Про затвердження Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки» на алкотестер, на якому проходив обстеження на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 29.04.2025 року;

- дата повірки 27.12.2025 медичного виробу алкотестера згідно Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, на якому проходив обстеження на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 29.04.2025 року;

- дата калібрування 08.01.2025 медичного виробу приладу Алкофор 105, серійний номер B алкотестера згідно Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки на якому проходив обстеження на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 29.04.2025 року.

Однак, належить звернути увагу на те, що відповідно до інструкції до алкотестера «АлкоФор 105», зокрема його технічних характеристик, границі допустимої похибки приладу становлять від 0 до 0,25 мг/дм.кв. - +/-0,05 мг/дм.кв.; понад 0,25-20%.

За таких обставин, результати огляду ОСОБА_1 в КНП «Корецька міська лікарня», на підставі якого було видано висновок щодо результатів медичного огляду № 8 від 29.04.2025 року в 0,24 ‰ не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

Крім того, згідно досліджених судом відеоматеріалів які додані до протоколу встановлено, що зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_1 не вказували на наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння. Протягом всього часу мова в нього не порушена, пальці рук не тремтять, жодних фактів порушень мови не спостерігається, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні.

Суд також звертає увагу на те, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, лікарем медичного закладу після встановлення позитивного результату тесту в 0,24 проміле, не провів повторне підтверджуюче дослідження, що є обов`язковим, більш того ОСОБА_1 не погоджувася із встановленим результатом.

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не є каральним органом, а потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у матеріалах справи відсутні безсумнівні докази, які б беззаперечно стверджували про керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 18 липня 2025 року.

Суддя