Справа № 209/4401/25
Провадження № 3/209/896/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Камянське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , 09.03.1948 за ч. 1 ст. 156 КУпАП та за ч. 1 ст. 164 КУпАП, які в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями надійшли в провадження судді Левицької Н.В. (справи: №209/4401/25, провадження 3/209/896/25 та справа №209/4402/25, провадження 3/209/897/25).

Згідно вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне об`єднати зазначені матеріали в одне провадження та за результатами їх розгляду прийняти одне рішення, оскільки правопорушення вчинені однією особою та справи одночасно розглядаються одним і тим же суддею.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411195 від 25.04.2025, 25.04.2025 о 18.00 год. ОСОБА_1 перебуваючи у торгівельному павільйоні по проспекту Нескорених 67Б, ринок «Дніпро» здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, чим порушила вимоги ст. 11 ЗУ Про державне регулювання виробництва та реалізацію спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 156 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411194 від 25.04.2025, 25.04.2025 о 18.00 год. ОСОБА_1 перебуваючи у торгівельному кіоску на території ринку «Дніпро» по проспекту Нескорених 67Б, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без наявної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1ст. 164 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 25.06.2025 та 21.07.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, однак, 25.056.2025 до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що свою вину у вказаному в протоколі правопорушенні не визнає, 25.04.2025 знаходилася в приміщенні на ринку «Дніпро», оскільки люди замовили приміщення павільйону для поминок. Люди з собою принесли алкогольні напитки в пластикових пляшках та пляшку коньяку з акцизною маркою. Продаж алкогольних напоїв не здійснювала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, надавши їм оцінку в сукупності, суд зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». Для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

У відповідності до п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411195 від 25.04.2025 ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без марки акцизного податку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 156 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411194 від 25.04.2025, ОСОБА_1 перебуваючи у торгівельному кіоску на території ринку «Дніпро» по проспекту Нескорених 67Б, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без наявної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження обставин, викладених у протоколах працівниками поліції долучено:

-копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких, 25.04.2025 вона перебувала у приміщенні торгівельного кіоску, який розташований на території ринку «Дніпро» по пр. Нескорених, 67Б, який орендує її син ОСОБА_2 . У кіоску очікувала відвідувачів, які замовили приміщення для поминок. Відвідувачі прийшли о 15 год. 30 хв. та принесли з собою горілку, яка не мала акцизного податку. Продаж не здійснювала.

-протокол огляду від 25.04.2025;

-письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких останній зазначив, що неодноразово у жінки на ім`я ОСОБА_4 купував і вживав горілку за адресою пр. Нескорених, буд. 67Б на міні-ринку «Дніпро»;

-квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення ВАД № 411197 та ВАД №411195 від 25.04.2025.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КпАП України можуть бути: працівники торгівлі громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при описі суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які норми діючого законодавства України порушено особою, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 228.9 ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення факту торгівлі товарами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Так, приймаючи до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуваючи у торгівельному павільйоні по проспекту Нескорених 67Б, ринок «Дніпро» здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, не зрозуміло, якими саме доказами працівники поліції обґрунтовують факт продажу алкогольних напоїв, оскільки наявними доказами у справі не зафіксовано самого факту торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, зважаючи на те, що у справі відсутні докази придбання будь-ким вказаного товару у ОСОБА_1 ..

При цьому, долучений до справи протокол огляду, з якого слідує, що ОСОБА_1 , начебто здійснила реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, є недопустимим доказом, оскільки в даному протоколі відсутні відомості про те, чи мали або не мали вилучені алкогольні напої марку акцизного податку. Відповідно незрозуміло, з чого виходив працівник поліції, зазначаючи в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що здійснено реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, якщо такий факт не зафіксований протоколом огляду від 25.05.2025, чи будь-якими іншими допустимими та належними доказами. Об`єктивно встановити, що даний товар є саме алкогольними напоями неможливо.

Разом з цим, наявні в матеріалах справи письмові пояснення громадянина ОСОБА_3 самі по собі не підтверджують обставин, викладених у протоколі, оскільки в таких поясненнях не зазначено, що ОСОБА_1 здійснила продаж алкоголю без марок акцизного податку.

Разом з цим, що матеріали справи не містять фотозображень чи відеозапису, якими було б зафіксовано процес продажу алкогольних напоїв без марок акцизного податку, також в матеріалах справи відсутні інші докази продажу - товарний чек, гроші, отримані за їх продаж, тобто відсутні докази, які б підтверджували факт реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

У зв`язку з викладеним, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В цій справі факт реалізації роздрібної торгівлі алкогольних напоїв без марок акцизного податку не встановлений, при цьому, за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП не передбачена.

Окрім цього, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

Разом з тим, судом встановлено, що посадова особа ВП № 1Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП, недотрималася цих вимог закону.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 статті 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності матеріали справи не містять.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 25.04.2025 року, останній прийшов до кафе розташованому на міні-ринку Дніпро, та у жінки на ім`я ОСОБА_4 купував по сто грамів горілки на розлив. Також вказав, що в даному кафе неодноразово вживав горілку на розлив.

Разом з цим, суд вважає, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення громадянина ОСОБА_3 самі по собі не можуть свідчити про систематичність такої діяльності, та як вже зазначено судом, не підтверджують обставин, викладених у протоколі, оскільки в таких поясненнях не зазначено, що саме ОСОБА_1 здійснила продаж алкоголю без марок акцизного податку та відсутні докази продажу - товарний чек, гроші, отримані за їх продаж.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 Європейський суд з прав людини зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.021991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина останньої не доведена, а обставини зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, - не підтверджені.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки її вина не доказана належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, вважаю, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу вказаних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно зі ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Дійшовши висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що вилучені у неї алкогольні напої, підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 156, 164, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи №209/4401/25, провадження 3/209/896/25, справа №209/4402/25, провадження 3/209/897/25, та розглянути їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі №209/4401/25, провадження 3/209/896/25.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП а ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені відповідно до протоколу огляду від 25.04.2025 року предмети повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА