Справа № 163/570/25
Провадження № 3/163/476/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., з участю секретаря Голядинець О.В.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши направлений відділенням поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1№264894 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 о 14:35 год. 07 березня 2025 року по вулиці Української Армії, 12, в м. Любомль керуючи автомобілем Audi Q7, номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кривошей А.М. висловив свою правову позицію про відсутність в діях його підзахисного складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надав пояснення аналогічні змісту свого письмового клопотання про закриття провадження у справі, просив його задовольнити, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке ставиться йому в провину.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що від проходження огляду не відмовлявся, а надати біоматеріал для проведення експрес-тесту просто не зміг з причин, які не залежали від його волі. Підтримав позицію свого захисника та просив провадження в справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Доказами винуватості до протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_1 , зобов`язання до протоколу, довідку про наявність посвідчення водія, витяг з ІКС ІПНП, відеозапис події, показаннями свідка.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка - лікар ОСОБА_2 показала, що її було викликано для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за направленням працівників поліції. За усталеною практикою, такий огляд проводиться комплексно, за допомогою експрес-тесту та подальшого клінічного дослідження й огляду. Для проведення експрес-тесту необхідний забір сечі, який особа, що оглядається, надає самостійно. Оскільки ОСОБА_1 не надав забір сечі, провести подальший огляд не виявилося можливим. При цьому йому було надано достатньо часу для надання зразка сечі, пропонувалася вода, щоб міг попити, проте останній не надав забір сечі, пояснюючи це небажанням сходити в туалет. Також показала, що що візуально ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 видно не було, але огляд був визначений саме таким чином: спочатку забір сечі, проведення експрес-тесту, а потім клінічне дослідження. Саме після результатів тесту визначається порядок та обсяг клінічного дослідження. Для визначення наркотичного сп`яніння береться лише забір сечі; забір крові та слини не беремо. Дослідження крові та слини проводять у м. Луцьку в диспансері. Тест є допоміжним засобом, але лікаря цікавить клінічне дослідження. Дослідження проводить лікар, а не поліцейський. Навіть якщо тест показав би наявність наркотичної речовини, це не означало б, що ОСОБА_1 був у стані наркотичного сп`яніння. Оскільки забір сечі не був наданий, тому огляд у комплексі вона не провела. ОСОБА_1 пояснював, що не може здати сечу, оскільки не відчував позивів до сечовипускання. У її практиці таке вперше, щоб людина не могла здати сечу. Фізіологія людини дозволяє здати аналіз сечі протягом двох годин, а коли є стрес, це навпаки пришвидшує сечовиділення. Неможливість здати аналіз сечі з точки зору медицини за такий час є неможливою, і в її практиці такого не було, а приймати сечогінні препарати для того, щоб здати аналіз сечі, лікарі не рекомендують, проте можуть лише запропонувати випити води.

З відеозапису з місця події вбачається, що під час спілкування, працівником поліції у водія ОСОБА_1 було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, окрім того останній сам повідомив, що вживав наркотичний засіб три тижні тому. Внаслідок цього, працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, на що останній погодився, але фактично такий огляд не відбувся, при цьому не було надано жодних пояснень та об`єктивних причин неможливості надання ОСОБА_1 біологічного матеріалу у вигляді сечі під час огляду у медичному закладі.

Щодо доводів захисту про те, що ОСОБА_1 готовий був надати зразки іншого біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження, зокрема кров, слід зазначити що, відповідно до п.п. 11, 12, 13 Розділу 3 Інструкції № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ.

Приписи п. 12 вказаної Інструкції містять дискреційний характер, а не обов`язковий. При цьому, слід приділяти ретельну увагу формулюванню п. 12 в частині «якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ».

Отже, суд виснуває, що неможливість здавання сечі має бути реальною, зумовленою медичними показниками, а неможливість здати сечу у закладі охорони здоров`я має бути підтверджена відповідними доказами, оскільки така неможливість не виникає раптово, а їй передують відповідні обставини.

Тобто, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дослідження біологічного середовища - крові, якщо у особи неможливо взяти інші біологічні зразки в силу певних обставин, а саме коли водій знаходиться без свідомості чи перебуває у важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу) та ін. Зокрема кров береться у осіб, які перебувають у несвідомому стані після ДТП.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводить лікар шляхом проведення лабораторних досліджень, а отже саме лікар визначає вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження, враховуючи, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що водій не повідомляв лікаря про якійсь захворювання чи фізіологічні особливість організму, які б перешкоджали йому здати біологічний матеріал сечу. Також ОСОБА_1 не надано медичних документів, які б вказували на наявність в нього такої хвороби, яка б заважала пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 було достатньо часу для надання забору сечі, останній пив воду, тому його заяви про "небажання сходити в туалет" або "не відчував позивів до сечовипускання" спростовуються показаннями свідка з медичної точки зору. ОСОБА_2 , як лікар нарколог показала, що фізіологія людини дозволяє здати аналіз сечі, навіть коли вона не хоче, а стрес навпаки пришвидшує сечовиділення. Покликання ОСОБА_1 на неможливість здати аналіз сечі з точки зору медицини є неспроможними. Вказане є формою ухилення від завершення медичної процедури, без якої огляд вважається не проведеним.

Окрім того, одразу по від`їзду поліції ОСОБА_1 спромігся здійснити забір сечі. Це прямо вказує на те, що ненадання сечі не було зумовлене об`єктивними фізіологічними причинами.

Таким чином, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння є чітко визначеною послідовністю дій, де забір сечі є початковим етапом. Незважаючи на надані можливості та відсутність об`єктивних фізіологічних перешкод, ОСОБА_1 не надав необхідний зразок. Ця бездіяльність, у контексті встановленої процедури та медичного обґрунтування, перешкодила повноцінному проведенню огляду і судом розцінюється, як фактична відмова від його проходження, попри словесні заяви про протилежне.

Щодо акта огляду, що був наданий захистом, то в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП він є недійсним і судом не приймається.

Враховуючи характер правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого порушника, так і для інших учасників дорожнього руху та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

З порушника згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Несплата штрафу є підставою для примусового виконання постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета