КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3822/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Філіна Е.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 11.05.2025 о 01 год. 23 хв. в м. Києві по просп. Миру, 19/18 керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Філін Е.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, внаслідок чого було винесено незаконне рішення, просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2025 скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи, доданих до протоколу, відсутні достатні дані, які б об`єктивно підтверджували, що у ОСОБА_1 поліцейськими дійсно були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що у свою чергу давало б підстави для направлення останнього на огляд у встановленому законом порядку.

Також апелянт вказує, що ОСОБА_1 на місці не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, не забезпечено можливість скористатися правовою допомогою адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, захисник вказує, що в порушення ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 279 КУпАП судовий розгляд справи взагалі не було проведено. Перед початком судового засідання до ОСОБА_1 підійшла секретар судді, надала йому заяву і зазначила, що якщо ОСОБА_1 згоден на оплату штрафу, то треба подати цю заяву і йому буде накладено стягнення лише у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. Втім, ОСОБА_1 не має юридичної освіти та не розумів значення та наслідки подання такої заяви. Такі дії судді та секретаря, на думку апелянта, свідчать про упередженість суду та бажання скористатись юридичною неграмотністю ОСОБА_1 та притягнути його до відповідальності у незаконний спосіб.

Отже, апелянт стверджує, що суд першої інстанції допустив суттєві порушення закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення, без ретельного з`ясування всіх обставин справи.

ОСОБА_1 та його захисник Філін Е.В. в судове засідання не з`явились. Від захисника Філіна Е.В. надійшло клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .. Враховуючи наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Філіна Е.В.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №326764, згідно якого ОСОБА_1 11.05.2025 о 01 год. 23 хв. в м. Києві по просп. Миру, 19/18 керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і який він підписав протокол без жодних зауважень.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника поліції; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме керування транспортним засобом в темну пору дроби без ввімкненого ближнього світла фар, та повідомили, що за це правопорушення на нього буде складена постанова про накладення адміністративного стягнення та роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який ОСОБА_1 погодився пройти. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що випив літр пива. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 1.61%, однак, з результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому проти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, який ОСОБА_1 погодився пройти. Разом з тим, прибувши до медичного закладу, в кабінеті лікаря - нарколога, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого працівники поліції повідомили, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після складання протоколу працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 з його змістом.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність достатніх даних, які б об`єктивно підтверджували, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 сам повідомляв, що випив літр пива. Після ознайомлення його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, заперечень не висловлював, протокол підписав без жодних зауважень.

Також не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на місці не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, так як після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 йому одразу були роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. У графі 13 протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставив свій підпис, як особа, якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Безпідставними та такими, що не підтверджуються жодними доказами апеляційний суд вважає твердження апелянта про порушення судом ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 279 КУпАП. Натомість, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він просить провести розгляд справи без його участі, вину в повному обсязі визнає.

Таким чином, зазначені апелянтом доводи не спростовують висновку суду про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , реалізувавши своє право на керування транспортним засобом, повинен беззастережно виконати законну вимогу працівника поліції і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чого не зробив, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаних обставин, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо порушення суддею та секретарем порядку розгляду справи, то такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, на який ні ОСОБА_1 , ні його захисник не виявили бажання приймати участь.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Філіна Е.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал