Справа № 357/8768/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 м. Біла Церква

СуддяБілоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, у декретній відпустці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 03.03.2020 органом 3210,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерілого ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

31.05.2025 о 12:07 год на вул. Івана Кожедуба, 8, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Forza» з д.н.з. НОМЕР_3 , в порушення вимог п. 2.10 а ПДР України, будучи причетною до ДТП залишила місце пригоди.

За даним фактом стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 349997 від 03.06.2025 за ст. 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адмінправопорушення не визнала та пояснив, що вона 31.05.2025 вона їхала на автомобілі «ЗАЗ Forza» з д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Івана Кожедуба, 8, біля торгового центру «Гермес». Разом з нею їхали її мама на передньому сидінні та маленька дитина 10 місяців, в машині грала музика. Вони рухалися до центрального ринку за покупками, згодом поїхали додому. Потім 02.06.2025 її чоловікові зателефонували із поліції і повідомили, що їхній транспортний засіб причетний до ДТП. 03.06.2025 їхній автомобіль оглянули працівники поліції і виявили незначні пошкодження на дзеркалі. Що вона причетна до ДТП не знала. Якби вона почула, що стукнула іншу машину, то обов`язково зупинилась би на місці і викликала поліцію.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 31.05.2025 близько 12:30 год він з дружиною приїхав на автомобілі «Renault Megane» з д.н.з. НОМЕР_4 до торгового центру «Гермес» по вул. Івана Кожедуба та поставили авто на стоянці біля центру. Вони пішли робити покупки і повернулися через 20-30 хвилин. Коли підійшли до автомобіля, то помітили, що дзеркало заднього виду висить на дротах поворотника. Він відразу пішов до магазинів, щоб взяти відео із камер спостереження, але йому повідомили, що відео можуть надати лише поліцейським. Далі він викликав страхову, а потім працівників поліції. Були оформлені всі документи. Далі дзеркало він примотав скотчем і так їздить далі, тому що страховики сказали, поки-що її не ремонтувати. Коли знайшли винуватця ДТП, то покази йому фото та відео.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, фото таблицю та відео, надані потерпілим, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Так, відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із наданих в судовому засіданні показань ОСОБА_1 встановлено, що вона керуючи автомобілем на вул. Івана Кожедуба, 8, в м. Біла Церква Київської області не бачила і не відчула зіткнення з іншим автомобілем. Наслідків своїх дій, а саме пошкодження транспортних засобів, на момент залишення місця події вона також не бачила.

Суддя зазначає, що окрім показань ОСОБА_1 та пояснень потерпілого ОСОБА_2 , матеріали справи не містять інших прямих/непрямих належних доказів умисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення (показання свідків).

Окрім того, пояснення потерпілого ОСОБА_2 не дають судді підстав для висновку про умисне залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна.

За викладених обставин, суддя позбавлений можливості дійти однозначного та безсумнівного висновку про те, що ОСОБА_1 усвідомлювала факт здійснення нею ДТП, а відтак приходить до висновку про відсутність в її діях умислу на залишення місця ДТП, до якої була причетна, з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За приписами ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 122-4, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА