Спарва№ 308/9974/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

з долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.07.2025 року о 09 год. 55 хв. на напрямку 359 прикордонного знаку на відстані 100 метрів до державного кордону України (Чопська територіальна громада) у межах прикордонної смуги інспектором моніторингу обстановки спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України з України в Угорщину в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями порушив ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», чим, на думку інспектора прикордонної служби, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Однак від ОСОБА_1 надійшло письмове пояснення, згідно з яким повідомляє, що наміру перетинати кордон не мав, оскільки має всі законні підстави для перетину кордону, а саме є має відстрочку від призову у зв`язку зі здійсненням догляду за матір`ю, яка має інвалідність.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено порядок перетинання державного кордону. Так, зокрема, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку. Статтею 12 вказаного закону передбачено, зокрема, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

У підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №004909Е від 03.07.2025 року; протокол про адміністративне затримання від 03.07.2025 року; протокол особистого огляду, огляду речей і документів від 03.07.2025; копію паспорта громадянина України, пояснення ОСОБА_1 ; рапорти працівників прикордонної служби; схему місця затримання та фототаблицю.

З долученого до матеріалів справи письмового пояснення ОСОБА_1 вбачається, що він приїхав на поїзді 03.07.2025 о 7:30 год. На вокзалі не працює туалет. Він пішов до дерев у туалет, де його зустріли прикордонники.

З долученої до пояснення ОСОБА_1 довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. З долученої копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що 03.07.2025 ОСОБА_2 перетнув кордон в офіційному пункті пропуску через державний кордон.

З аналізу вказаних документів та з наданих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що такий має відстрочку від мобілізації та має право на виїзд з України, яке було реалізовано ним 03.07.2025.

Матеріали справи не містять доказів, які можуть свідчити про те, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки дій, спрямовані на спробу незаконного перетинання державного кордону України з України в Угорщину в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи подані суду матеріали, якими не доведено належними і допустимими доказами склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 204-1, 247, 283, 284, 287- 291 КУпАП, суд

постановив:

провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області В. В. Чепка