ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8631/25
провадження № 3/753/3777/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29.03.2025 року о 11 годині 30 хвилини, по вул. Дніпровська Набережна 15 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 29.03.2025 року о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , по вулиці Дніпровська Набережна 15 в місті Києві, керуючи транспортним засобом «Мазда» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції, подану за допомогою спеціальних сигналів синього та червоного кольорів, чим порушив п. 2.4 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ЕПР1 № 284904 та серії ЕПР1 № 284871 складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне об`єднати справи відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з тим, до суду з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк В.А., який просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування захисник зазначив, що в протоколі не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, а саме не вказано згідно Інструкції, за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. На першу вимогу поліцейського ОСОБА_1 зупинився. Разом з цим, після зупинки, коли підійшли працівники поліції, вони не змогли повідомити підстав зупинки, оскільки жодних доказів порушення ним ПДР України у них не було. Працівники поліції хотіли доставити ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2. майже вся розмова була побудована на питаннях того, що він ніби ухилянт. Коли ОСОБА_1 почав консультуватися з адвокатом, поліцейські почали казати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Разом з тим, ОСОБА_1 самостійно звернувся до лікаря нарколога та відповідно до висновку №001382 він 29.03.2025 о 14 год. 10 хв. не перебував в стані сп`яніння.

Вислухавши адвоката Вознюк В.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №284904, протокол АЗ №067993 про адміністративне затримання, розписку ОСОБА_1 про його зобов`язання з`явитись ІНФОРМАЦІЯ_3, постанову серії ЕНА №4380974, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, витяг з АРМОР щодо посвідчення водія та реєстрації транспортного засобу, направлення на огляд водія, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№1452/735.

У разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння поліцейськими огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій транспортного засобу відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я. Огляд водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння проводять лікарі-наркологи відділень медичних оглядів на стан сп`яніння.

У доданому до протоколу направленні водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я щодо ОСОБА_1 вказано про виявлені поліцейським ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Разом з тим, у даному випадку оспорюється дійсність висновків поліцейського про наявність у водія зазначених ознак сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів дотримання встановленого порядку щодо отримання такого документу, та щодо відповідності такого документу критеріям належності та допустимості, як доказу.

Відеозаписами з нагрудної камери перцівка поліції зафіксовано місце зупинки вищевказаного автомобіля та подальше спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , як водієм ТЗ, під час якого останньому повідомлено про виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння та про необхідність пройти відповідний огляд та прослідувати із поліцейськими в заклад охорони здоров`я на їх службовому автомобілі. Зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовився виконати таку вимогу поліцейського, лише, хвилюючись за власну безпеку, відмовився їхати в медзаклад на службовому авто. Також ОСОБА_1 в телефонному режимі намагався отримати допомогу та роз`яснення щодо своїх дій у даній ситуації. При цьому, із вказаних відеозаписів підтверджуються доводи адвоката Вознюка В.А. про помилковість висновків поліцейського про наявність у нього ознак сп`яніння. Поведінка ОСОБА_1 за вказаних обставин не мала ознак невідповідості обстановці. Не підтверджується із відеоматеріалів (які є кольоровими) вказана поліцейським неприродня блідість обличчя ОСОБА_1 та тремтіння пальців рук. Навпаки відеоматеріали вказують на зворотнє визначеному поліцейським, як щодо поведінки (є зрозумілою, хоча і певними ознакими хвилювання), так і щодо кольору обличчя (на відео має природнє забарвлення, блідість не спостерігається) та пальці рук не тремтять.

Тобто у даному випадку підтверджуються із відеоматеріалів доводи адвоката Вознюка В.А. що висновок поліцейського про вказані ознаки сп`яніння є надуманими та мають ознаки штучно сформульованих тверджень поліцейського, які не відповідають дійсності. Також матеріали відеофіксації містять інші фрагменти розмови, під час якої працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що останній порушив правил військово обліку, що також ставить під сумнів нейтральність поліцейських у вказаній ситуації при оформленні події та достатність відповідності їх дій вимогам Закону та Інструкції саме щодо проведення огляду водія та виявлення ознак сп`яніння. Крім того, працівник поліції неодноразово переконував ОСОБА_1 , що матеріали за ст. 130 КУпАП складатися не будуть, а йому потрібно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на службовому автмобілі.

У даному випадку із урахуванням наведеного, виникає сумнів щодо правильності визначення поліцейським ознак сп`яніння у водія, оскільки враховуючи заперечення водієм таких, зазначені поліцейським ознаки із матеріалів справи не підтверджуються, а навпаки спростовуються із відеоматеріалів. Із тих же відеоматеріалів знайшли своє підтвердження пояснення адвоката Вознюка В.А. в частині про ймовірний додатковий намір поліцейських при затриманні ОСОБА_1 на місці події, а саме передати відомості про нього та забезпечити прибуття його до ІНФОРМАЦІЯ_2. Наведене створює додатково сумнів про дійсну наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння або щодо перебування його в стані сп`яніння під час керування автомобілем за обставин, вказаних у протоколі.

Крім того, судом досліджено докази, які були долучені адвокатом Вознюком В.А., а саме висновок лікаря нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №001382, відповідно до якого ОСОБА_1 29.03.2025 о 14 год. 10 хв. не перебував в стані сп`яніння.

Суд звертає увагу на медичний факт, що в біологічних зразках протягом чотирьох діб після вживання можна виявити амфетаміни, кодеїн, МДМА, героїн; до п`яти діб кокаїн; за регулярного вживання кокаїн виявляється в сечі навіть через тиждень, а опіум і його похідні протягом двох днів. За одноразового куріння марихуани визначити її в сечі можна протягом двох-трьох діб, а за системного куріння до трьох місяців. Надовго в організмі затримується бензодіазепін понад сорок днів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази викликають сумніви у їх законності, належності та допустимості, а як наслідок у тому, що складений на підставі таких доказів протокол серії ЕПР1 № 284904 відповідає вимогам Закону.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Водночас, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується наданими суду матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №284871 від 29.03.2025 року, відеозаписом з боді-камери працівника поліції.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки на момент розгляду справи в суді строк накладення стягнення на ОСОБА_1 сплинув, суд вважає, що провадження у справі за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 753/8631/25 та № 753/8633/25 та присвоїти єдиний унікальний номер № 753/8631/25.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя