Справа №: 297/2007/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши матеріали, що надійшли від ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 004148Е від 16.06.2025 року: 16 червня 2025 року о 15 годині 00 хвилин прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 214 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Дийда (територія Великобийганської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги на відстані близько 1850 метрів до державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на неодноразову повторювану законну вимогу військовослужбовців ДПСУ зі складу прикордонного наряду «Контрольний пост» надати військово-обліковий документ відмовився пред`являти військово-обліковий документ, передбачений п. 7 Положення Про прикордонний режим, затверджене постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року та вдався до втечі.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п. 10 Положення Про прикордонний режим, затверджене постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

В суд громадянин України ОСОБА_1 доставлений не був. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З отриманих судом матеріалів, в тому числі даних протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді.

Перевіривши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2025 року; протокол про адміністративне затримання від 16.06.2025 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.06.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; рапорти старшого прикордонного наряду «Група реагування» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б); копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; суд вважає, що дії громадянина України ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

На підставі наведеного, суд вважає, що до ОСОБА_1 , слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 185-10, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН