КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2050/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Горзов Наталії Петрівни, захисника ОСОБА_1 - адвоката Скабука Юрія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Швед Альони Олександрівни на постанову Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0181/90300/24 від 03 червня 2024 року декларантом ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів не включено нарахування та сплату акцизу на товар «Газ вуглеводневий скраплений» в митній декларації типу «ІМ 40 ДЕ» № 24UA38U1, що призвело до невірного нарахування митних платежів в графі 47 та В у бік зменшення в сумі 97 724,75 грн (акцизний податок - 81 437,29 грн, податок на додану вартість - 16 287,46 грн), чим вчинено порушення митних правил, а тому його дії були кваліфіковані за ст. 485 МК України.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 24 лютого 2025 року представник Енергетичної митниці - Швед А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил передбачених ст. 485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 146 587,13 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 здійснив декларування товару як підакцизного, а тому в його діях відсутній намір чи бажання приховати чи заявити товар за іншим описом чи кодом УКТЗЕД, митниця категорично не погоджується, оскільки ОСОБА_1 не здійснив декларування товару як підакцизного, а посилання суду на те, що в його діях не було наміру приховати чи заявити товар за іншим описом чи кодом УКТЗЕД свідчить про формальний розгляд справи та не дослідження судом протоколу про порушення митних правил і матеріалів справи, так як опис та УКТЗЕД не ставиться йому в провину, оскільки ОСОБА_1 взагалі невірно заповнились графи 47 та В, тобто з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів діючи умисно взагалі не включено нарахування та сплату акцизного податку на товар.

Також звертає увагу, що врахування судом наявності необхідної суми для сплати акцизного податку та ПДВ 03 квітня 2024 року на рахунку учасника ЗЕД (ТОВ «Гранд-Нафтотрейд») як доказ невинуватості ОСОБА_1 є хибним, оскільки цей факт лише додатково підтверджує, що ОСОБА_1 , маючи на рахунку кошти для сплати акцизного податку, свідомо та умисно не включив нарахування та сплату акцизного податку на товар.

Посилання суду першої інстанції на те, що в системі стався ймовірний збій є абсурдним, оскільки суд при прийнятті постанови не повинен керуватись ймовірністю, а беззаперечними доказами.

Висновки суду першої інстанції щодо самостійності виявлення помилки, а також, що митний орган не повідомив про надання дозволу на внесення виправлень та 04 квітня 2024 року почав пост-митний контроль свідчить про невідповідність викладених у постанові фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 34 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», не дозволяється внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів.

Копію заяви на внесення змін до МД № 24UA38U1 ОСОБА_1 було направлено 03 квітня 2024 року об 19:56:35 (поза робочим часом посадових осіб уповноважених на розгляд таких заяв).

Станом на 03 квітня 2024 року всебічний розгляд наявності підстав перевірки відповідно до статті 337-1 МК України, а також порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації № 24UA38U1 товарів вже здійснювався.

04 квітня 2024 року структурним підрозділом Енергетичної митниці, що здійснював митне оформлення товару, на підставі пункту 1 розділу II Методичних рекомендацій алгоритму дій посадових осіб митних органів у напрямку здійснення пост-митного контролю, затвердженого наказом № 411, за митною декларацією ІМ 40 ДЕ від 03 квітня 2024 року № 24UA38U1 ініційовано проведення пост-митного контролю, як форми митного контролю за результатами проведення аналітичної роботи. Підставою для проведення пост-митного контролю стала не сплата акцизного податку.

18 квітня 2024 року за результатами проведення пост-митного контролю було встановлено, що у графі 47 митної декларації нарахування та сплата акцизу на газ вуглеводневий скраплений відсутня. За результатами виявлено заниження податкового зобов`язання по сплаті акцизного податку на суму 81 437,29 грн. Окрім цього, порушено вимоги пункту 190.1 статті 190 ПКУ, у результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 16 287,46 грн.

В поясненнях, наданих 31 травня 2024 року ОСОБА_1 , відсутня інформація про причини невірного нарахування митних платежів в графі 47 та В.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Енергетичної митниці - Горзов Н.П. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Скабук Ю.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення представника митниці та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване, законне рішення.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2024 року о 15:28 год до відділу митного оформлення «Рені» митного поста «Південний» Енергетичної митниці декларантом ОСОБА_1 була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA38U1 (Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 13 вересня 2023 року б/н між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГРАНД-НАФТОТРЕЙД») на товар «Газ вуглеводневий скраплений, суміш пропан-бутану, EN 589+A1:2022. Використовується в якості автомобільного палива. Масова частка складових у %: етану - 0,34; пропану - 65,68; пропілену - 0,01; ізо-бутану - 8,21; н-бутану - 23,28. Густина за t 15 град. С - 523,7 кг/м3. Кількість 37,044 тис. л. у літрах, приведених до температури 15С.».

Товар надійшов згідно зовнішньо-економічного договору - контракту від 05 вересня 2023 року № 112/05.09.2023 між ТОВ «ГРАНД-НАФТОТРЕЙД» та BULMARKET DM LTD і відправлявся згідно додатку від 01 квітня 2024 року № 16 транспортним засобом р/н НОМЕР_2 / НОМЕР_3 згідно товаросупровідних документів, а саме рахунок фактура (інвойс) від 02 квітня 2024 року № та автотранспортна накладна від 02 квітня 2024 року № 786118.

04 квітня 2024 року митницею при проведенні самоперевірки на предмет правильності заповнення граф митної декларації, а також повноти та правильності нарахування митних платежів та визначення митної вартості, було встановлено невірне заповнення граф 47 та В, а саме: до відомостей граф 47 та В даної митної декларації декларантом не включено нарахування та сплату акцизного податку на товар.

Відповідно до вимог ст. 337-1 МК України 04 квітня 2024 року Енергетичною митницею з метою перевірки точності і повноти інформації було ініційовано здійснення пост-митного контролю за митною декларацією № 24UA38U1.

04 квітня 2024 року Енергетичною митницею направлено повідомлення декларанту про початок здійснення пост-митного контролю.

18 квітня 2024 року за результатами проведення пост-митного контролю встановлено заниження податкового зобов`язання по сплаті акцизного податку на суму 81 437,29 грн. Окрім цього, порушено вимоги пункту 190.1 статті 190 ПКУ, у результаті чого знижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 16 287,46 грн.

Декларанту ОСОБА_1 19 квітня 2024 року та 16 травня 2024 року (повторно) направлено засобами електронного зв`язку повідомлення з проханням з`явитись для надання пояснень та об`єктивного з`ясування обставин, а також виявлення наявності або відсутності правопорушення, передбаченого Митним кодексом України при здійсненні митного оформлення товару за електронною митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 03 квітня 2024 року № 24UA38U1.

В поясненнях, наданих 31 травня 2024 року (Вх. Ем. 164/ЗЕД/28-03-18) ОСОБА_1 , відсутня інформація про те, чому він не переконався в достовірності наданих відомостей щодо декларування товару «Газ вуглеводневий скраплений», що призвело до невірного нарахування митних платежів в графі 47 та В у бік зменшення в сумі 97 724,75 грн (акцизний податок - 81 437,29 грн, податок на додану вартість - 16 287,46 грн).

Отже, ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів не включив нарахування та сплату акцизу на товар «Газ вуглеводневий скраплений» в митній декларації типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA38U1, що призвело до невірного нарахування митних платежів в графі 47 та В у бік зменшення в сумі 97 724,75 грн (акцизний податок - 81 437,29 грн, податок на додану вартість - 16 287,46 грн), чим вчинив порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

У зв`язку з цим, 03 червня 2024 року Енергетичною митницею складено протокол про порушення митних правил № 0181/90300/24 відносно ОСОБА_1 .

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, суд дійшов висновку, що ним не вчинялося дій, визначених фабулою ст. 485 МК України, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Такий висновок суду першої інстанції Київський апеляційний суд вважає правильним з таких підстав.

Так, ч. 1 ст. 485 МК України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується виключно умисною формою вини, оскільки диспозиція правової норми визначає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність такої протиправної мети вказує на те, що при декларуванні особа повинна усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та мати за меті, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Для кваліфікації дій за ст. 485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Крім того, закріплення законодавцем у диспозиції ст. 485 МК України спеціальної протиправної мети у формі звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено лише та виключно з прямим умислом. Тільки за наявності умислу особа може бажати досягнути певного результату.

Згідно з ч. 1 ст. 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів, є декларант.

У відповідності до п. 8 ст. 4 МК України декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом. Зокрема, відповідно до підпунктів «ж» п. 5, «в» п.6 ч. 8 ст. 257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про митну вартість товару та метод її визначення; суми митних платежів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За змістом ч. 3 ст. 335 МК України та п. 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30 травня 2012 року № 631, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених Митним кодексом України також декларацію митної вартості.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товару, яка базується на ціні, що фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 2 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 164 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 ст. 269 МК України визначено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Згідно з п. 34 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, не дозволяється: внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації за формою єдиного адміністративного документа; внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Щодо можливості внесення змін до декларації, то в статті 269 МК України закріплено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2024 року о 15:28 год до відділу митного оформлення «Рені» митного поста «Південний» Енергетичної митниці декларантом ОСОБА_1 була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA38U1 (Договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 13 вересня 2023 року б/н між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГРАНД-НАФТОТРЕЙД») на товар «Газ вуглеводневий скраплений, суміш пропан-бутану, EN 589+A1:2022, який використовується в якості автомобільного палива, що була прийнята Енергетичною митницею о 15:28 год. При заповненні декларації ОСОБА_1 не було включено нарахування та сплату акцизу на товар «Газ вуглеводневий скраплений», що призвело до невірного нарахування митних платежів в графі 47 та В у бік зменшення в сумі 97 724,75 грн.

У відповідності до протоколу обробки електронного документа № 2717636 (ідентифікатор повідомлення № 9c942d18-da32-4272-acca-c341cb8abb19) процедура оформлення митної декларації № 24UA38Ul включала в себе, в тому числі перевірку правильності застосування пільг в оподаткуванні, тобто правильність нарахування податків та зборів. 03 квітня 2024 року о 16:21 год оформлення митної декларації №24UA38Ul завершено (а.с. 58).

За наведеним в митній декларації у гр. 31 описом товару (Газ вуглеводневий скраплений) за задекларованим в гр. 33 кодом товару за УКТЗЕД (271119000) вбачається, що товар є підакцизним.

Виявивши вищевказану помилку, ОСОБА_1 самостійно в цей же день (03 квітня 2024 року о 19:56 год) направлено заяву № 1 від 03 квітня 2024 року про внесення змін до митної декларації, а також здійснено уточнений розрахунок по допущеним помилкам із відображенням точних числових значень митної вартості та курсу валют.

Заява про внесення змін направлена у відповідності до ст. 269 МК України з проханням до митного органу надати дозвіл на внесення змін у зв`язку із самостійним виявленням помилки.

Отже, митний орган 03 квітня 2024 року завершив митне оформлення товару та ніяким чином не повідомив про ОСОБА_1 про будь-які порушення. Водночас, ОСОБА_1 03 квітня 2024 року о 19:56 год. направлено заяву про внесення змін до митної декларації.

Відповідно до абз. 2 ч. 34 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», не дозволяється внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів.

Оскільки митний орган завершив митне оформлення, порушень не виявив, то ОСОБА_1 очікував, що його заяву про внесення змін буде розглянуто.

Митний орган на вказану заяву ОСОБА_1 жодним чином не відреагував та лише в протоколі про порушення митних правил зазначив, що в результаті самоперевірки 04 квітня 2024 року на предмет правильності заповнення граф, він встановив невірне заповнення граф 47 та В, і лише тоді ініційовано проведення пост-митного контролю.

Попри вищевказану заву ОСОБА_1 про внесення змін до митної декларації, митний орган не розглянув її по суті, не прийняв обґрунтоване рішення щодо її розгляду та не довів його до відома декларанту, чим недотримався вимог частини 1 статті 269 МК України та п. 36 Постанови КМУ від 21 травня 2012 року № 450, згідно з якою за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

В наданих поясненнях для Енергетичної митниці ОСОБА_1 повідомив, що ним митну декларацію було подано до митного органу разом із усіма необхідними товаросупровідними документами. При відправці митної декларації, внаслідок збою програмного забезпечення, до митного органу невірно передалась інформація внесена до графи 47 митної декларації. Дану помилку було виявлено самостійно в день оформлення та відповідно до п. 2, 4, 10 ст. 269 МК України виправлено шляхом направлення заяви про внесення змін.

Крім того, ним було подано в електронному вигляді разом із декларацією всі необхідні підтверджуючі документи, які підтверджують дійсну вірну митну вартість товару, зокрема комерційні пропозиції на товар, рахунок фактуру (інвойс) договірні стосунки із продавцем товару, де відображена ціна товару, та понесені витрати на придбання та транспортування товару до території України, експортний інвойс, пакувальний лист, форму декларації митної вартості, експортну декларацію, що свідчить про відсутність умислу приховувати будь-які достовірні відомості про товар від митного органу або применшувати розмір митних платежів.

13 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно звертався із заявою (вих. № 2 від 13 червня 2024 року) про внесення змін до митної декларації для виправлення помилки, в якій зазначав про те, що вже звертався із аналогічною заявою № 1 від 03 квітня 2024 року.

Заява від 13 червня 2024 року № 2 була розглянута та задоволена митницею, а 14 червня 2024 року оформлено аркуш коригування до митної декларації № 24UA38Ul від 03 квітня 2024 року, а всі податки в повному обсязі сплачено до бюджету, в тому числі акциз - 81 437,29 грн та доплачено ПДВ в сумі 16 287,46 грн.

Частиною 10 ст. 269 МК України передбачено, що у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до митного органу з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Отже, декларант ОСОБА_1 самостійно, своєчасно та невідкладно вжив передбачені законодавством заходи для внесення виправлень та усунення допущених в декларації помилок, які за своїм змістом є вочевидь технічними і ненавмисними та не можуть становити склад адміністративного правопорушення. Натомість митним органом не доведено виконання належним чином вимог, передбачених ч. 1 ст. 269 МК та п. 36 Постанови КМУ від 21 травня 2012 року № 450 щодо невідкладного розгляду посадовою особою митного органу заяви про внесення змін та повідомлення про результати їх розгляду.

Отже, ОСОБА_1 невідкладно, самостійно та добровільно усунув порушення щодо коректного обрахування митної вартості товару. Правопорушення не завдало шкоди державним чи суспільним інтересам, а тому доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 , в тому числі наявності умислу, митним органом не доведена, а його доводи не базуються на дійсних обставин справи.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи вказані обставини та засадничий правовий принцип для суб`єктів владних повноважень контролюючого органу, який закріплений в ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку що у разі не доведення митним органом власного дотримання ним порядку дій за відповідною процедурою при подачі особою декларації, внесення нею змін та/або відкликання, наслідком такого порушення цього засадничого принципу є недоведеність у вчиненні особою адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці Державної митної служби України - Швед Альони Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України закрито - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.А. Голуб