Провадження №: 3/752/5698/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, складений відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі, 07.06.2025 року приблизно о 16.50 год. в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватська 14, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Чорних запорожців 20 (висновок №002504). Своїми діями порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу І Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п. 3 розділу І Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, відповідно до положень п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину він заперечував, пояснив, що того дня він дійсно керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки слугував технічний стан автомобіля. Під час спілкування поліцейські ніби то запідозрили в нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували поїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння. Він погодився проїхати до лікаря та пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки був переконаний, що не перебуває в стан сп`яніння.

Коли приїхали в лікарню лікар надав йому ємність для біоречовини. ОСОБА_1 на протязі тривалого часу близько 3 годин намагався здати біоречовину, однак у нього це не вдалося. Не міг пояснити в чому причина. Лікар-нарколог сказав, що він не збирається більше чекати, та встановлює стан сп`яніння «клінічно», тобто за клінічними ознаками не провівши лабораторне дослідження. Вважає, що дії лікаря не відповідали вимогам закону, а тому висновок не може бути доказом того, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з недоведеністю його вини.

Пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який безперервно відображає обставини, які відбувались на протязі всього часу проведення огляду та складання протоколу і оформлення матеріалів. Досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського чітко підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, погодився проїхати до лікаря та намагався здати біоречовину для лабораторного дослідження, однак у нього це не виходило.

Обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є наявність суб`єктивної сторони. При цьому суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Той факт, що особа не відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння фізіологічно не змогла цього зробити не може свідчити про те, що вона умисно відмовилась від проходження огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння яким клінічно підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння суд не може вважати допустимим доказом, оскільки лікар не провів лабораторні дослідження, як того вимагає відповідна інструкція, а встановив стан наркотичного сп`яніння за зовнішніми ознаками. Однак будь-яких ознак, які б підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, зокрема і з дослідженого відеозапису, судом не вбачається.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного порушення передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що останній перебував в стан наркотичного сп`яніння, а також умисно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 130, ч. 1, 247 п. 7 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Вдовиченко