Провадження №33/819/105/25 Доповідач Гемма Ю.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Сокол Ю.Ю.,

захисника Бойка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу захисника Бойка В`ячеслава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Судом установлено, що 28.11.2024 року о 21 год. 05 хв. в м. Херсоні по вул. Київська, 69, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку відмовився проходити. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Бойко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також просить дослідити в судовому засіданні відеозапис.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Захисник указує на те, що відеозапис, з якого нібито вбачається, що у розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі відмовився, в судовому засіданні не досліджувався.

Зазначає, що суд при дослідженні доказів та в подальшому при прийнятті відповідного рішення не врахував, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не відповідають вимогам чинного законодавства, складенні з порушеннями інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування пів впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735. А тому зібрані у справі докази є недопустимими.

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило. Тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Позиції сторін.

В судовому засіданні захисник Бойко В.В. підтримав апеляційні вимоги, не наполягав на розгляді клопотання, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Мотиви суду.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: - протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 701835 від 28.11.2024 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема останнім порушено п.2.5 ПДР України;

- акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- рапорту поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Віталія Кривошея, з якого вбачається, що під час несення служби 28.11.2024 року за адресою м. Херсон, перехрестя вул. Ілюши Куліка та вул. Київська, 69, в складі екіпажу Вежа 302 на чолі з сержантом поліції Козловським К.О., капрал поліції Сьомік О.О., під час дії комендантської години близько 21 год. 05 хв. було помічено транспортний засіб Hyundai Santa Fe, д.н. НОМЕР_1 , було зупинено для перевірки, за кермом було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , посада навідник номер обслуги, звання матрос. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Водію було запропоновано у встановленому законодавством порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу, на що останній відмовився. Щодо водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №701835 за ч.1 ст.130 КУпАП, вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 від 15.11.2013 року, видано тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_4 від 28.11.2024 року. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом залишення його на місці зупинки без порушення ПДР України;

- довідкою, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_5 від 15.11.2013 року; - відеозаписом, з якого вбачається, що у розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі відмовився.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути належними та допустимими для доведення винуватості ОСОБА_1 з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою в присутності ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Будь-яких пояснень та зауважень з приводу викладених у протоколі фактів, не надав.

Тобто, права ОСОБА_1 при складанні протоколу порушені не були та підстав для визнання протоколу недопустимим доказом у справі, апеляційний суд не знаходить.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 28.11.2024 працівниками поліції зафіксовано на боді-камеру обставини складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, зазначено про долучення до матеріалів справи СД диску із відеозаписом, що жодним чином не свідчить про порушення визначених законом правил технічного фіксування події адміністративного правопорушення.

Оскільки відеозаписом з боді-камери поліцейського підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні будь-які підстави вважати даний доказ неналежним або недопустимим.

Апелянт посилається в апеляційній скарзі зміст норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак не наводить доводів щодо їх порушення під час роз`яснення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, жодних аргументів про порушення зазначених норм не наведено.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

З відеозапису, який долучено до протоколу випливає, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, не заперечував обставини, за яких працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема й обставини керування транспортним засобом.

При цьому працівники поліції вказали зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого він відмовився.

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з чим, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

А тому доводи захисника про тиск на ОСОБА_1 з боку працівників поліції та спонукування його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріалами справи не підтверджуються.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки. Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Бойка В.В. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Бойка В`ячеслава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма