Справа № 758/9375/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

17 липня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року, о 16 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, проспект Георгія Гонгадзе, 20, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків (згідно п. 1 ст. 150 СКУ), внаслідок чого, її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , образливо чіплявся та ударив у спину однокласницю ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в учиненому визнала та щиро розкаялася.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Ч. 1 ст. 184 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Винність ОСОБА_1 у вищезазначеному адміністративному правопорушенні встановлена дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 19 травня червня 2025 року серії ГП №542859;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких вказано, що її син ОСОБА_2 розповів їй як вони з ОСОБА_3 бігали у класі. Коли ОСОБА_3 дістала вішалку та розбила об її сина, ОСОБА_2 дав ОСОБА_3 ногою під попу не сильно. Зазначила, що син попросив вибачення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 в яких вказано, що 16 травня їй зателефонувала донька та сказала, що вона знаходиться в медпункті школи з сильним болем в спині, що спричинено побиттям однокласником ОСОБА_5 , викликана швидка медична допомога та дитину доставлено до медичної установи;

- заявою ОСОБА_4 про вчинене адміністративне правопорушення, в якій вказала, що їй зателефонувала донька та повідомила, що однокласник ОСОБА_5 наніс їй удар ногою по спині;

- медичною довідкою КНП «Клінічна міська дитяча клінічна лікарня №1», згідно якої станом на 16 травня 2025 року діагноз ОСОБА_3 : забій крижово-куприкового відділу хребта, больовий синдром;

- доповідною класного керівника ОСОБА_6 , яка зазначила, що 16 травня 2025 року, після 4 уроку другої зміни у класі трапився нещасний випадок. Діти повернулися у клас після уроку в кабінеті біології. Зі слів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вони між собою грали в гру. ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_8 і вдарив її ногою спину, в результаті чого дівчинка отримала травму.

Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 вбачається, що матір`ю ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків, в розумінні ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважається невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, які стосуються: 1) забезпечення належних умов життя; 2) навчання дітей; 3) виховання дітей.

В той же час, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, саме сім`я є одним із чинників, що формують характер і забезпечують моральний розвиток дитини, визначають її життєві цінності.

Отже, з огляду на те, що вказані вище акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №542859 від 19.05.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184, однак з матеріалів справи вбачається, що постановою Подільського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно довідки долученої до матеріалів справи, поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону № 4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Охріменко М.В., при складанні протоколу ГП №542859 від 19.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі "чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною" не вірно вказано частину.

Просив вважати вірним графу "чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною" 2 статті 184 КУпАП.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до норм чинного КУпАП суд не позбавлений можливості кваліфікувати (перекваліфікувати) дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на іншу частину статті, якщо це не погіршує становище особи, тобто якщо частиною статті, на яку суд перекваліфіковує дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не передбачено більш суворе адміністративне стягнення, ніж частиною статті, за якою щодо особи складено відповідний протокол.

Із позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 року в справі №552/2540/20 слідує, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння.

Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.

За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не призведе до пом`якшення відповідальності, суд дійшов висновку про неможливість такої перекваліфікації та вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій судом на ч.2 ст. 184 КУпАП порушить права ОСОБА_10 та фактично змінить обставини правопорушення, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині зміни суті адміністративного правопорушення.

Відтак, з врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як про це зазначено в протоколі, а не за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушниці за вчинене адміністративне правопорушення є щире каяття.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушниці, ступеню її вини, обставини, що пом`якшує відповідальність, зокрема, щире каяття, а також з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 184, 221, 284, 287,294, 303, 307,308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов