Справа № 278/3179/25
Номер провадження 3/278/1706/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Двадцять другого червня 2025 року о 21 годині 45 хвилини по вул. Богдана Хмельницького у с. Гадзинка, ОСОБА_1 керував автомобілем «М 21412», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Порушник у судове засідання не з`явився.

Як убачається з матеріалів справи порушник знав, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, який буде розглядатись Житомирським районним судом, однак не направив до суду пояснення чи заперечення, а також не забезпечив участь свого адвоката у судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що порушник будучи повідомлений про дату слухання справи за допомогою смс-повідомлення, до суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, суд вважає, що в останнього було достатньо часу для висловлення своєї правової позиції щодо даного правопорушення, а тому розглядає справу без його участі, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Водночас факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора, з якого вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest» та у медичному закладі порушник відмовився.

Окрім того, факт керування порушником автомобілем «М 21412» за вказаних у протоколі обставин доводиться згаданим відеозаписом та постановою серії ББА №250708 від 22.06.2025 про накладення штрафу за керування із непрацюючою фарою, з непристебнутим паском безпеки та без посвідчення водія, що не заперечується винним.

З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: