Справа № 450/1886/25 Провадження № 3/450/1194/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 08 травня 2025 року від УПП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

03 травня 2025 року о 19 год. 57 хв. на перехресті вул. Шевченка із автодорогою М10-01 «Західний обхід міста Львова» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 із причепом-платформою «Невядов» номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виконанні маневру повороту ліворуч не надав перевагу у русі автомобілю марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, завдавши при цьому транспортним засобам механічних пошкоджень.

09 липня 2025 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого відмовлено постановою від 14 липня 2025 року.

В судовому засіданні 17 липня 2025 року водій ОСОБА_2 , з думкою якого погодився представник ОСОБА_3 , пояснив, що рухався у межах дозволеної швидкості на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Побачивши небезпеку у вигляді транспортного засобу марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 з причепом-платформою «Невядов» номерний знак НОМЕР_4 , який раптово виїхав на смугу зустрічного руху з метою здійснення повороту ліворуч, він негайно розпочав екстрене гальмування. Водночас, уникнути зіткнення не вдалося у зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки останній, не переконавшись у безпечності свого маневру, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, створивши небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Відтак, причинно-наслідковий зв`язок дорожньо-транспортної пригоди пов`язаний саме із діями водія ОСОБА_1 . Крім цього, долучили відеозаписи з місця дорожньо-транспортної пригоди, які зафіксовані на відеореєстратор автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 .

Адмінправопорушник ОСОБА_1 та його захисник Челяк Г.П., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак останньою 16 липня 2025 року подано заяву, згідно мотивів якої просила відкласти розгляд справи у зв`язку із необхідністю проведення експертизи для встановлення необхідних підстав для притягнення до адміністративної відповідальності або спростування вчинення особою адміністративного правопорушення. Вказали, що Львівським науково-дослідним криміналістичним центром МВС України здійснюється комплексна автотехнічна та фототехнічна експертиза.

Щодо поданого клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання висновку експертизи, слід зазначити, що стороною захисту не надано жодних обґрунтувань її необхідності у даній справі, як і будь-яких доказів звернення захисника Челяк Г.П. до відповідної експертної установи для ініціювання питання про проведення експертного дослідження.

Разом з тим, із матеріалів справи, в тому числі долучених відеозаписів, вбачається, що наявні докази є достатніми та такими, що дозволяють всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини події без додаткового призначення експертизи. У зв`язку із цим, слід дійти висновку про можливість продовження розгляду справи без відкладення судового засідання, а причини неявки адмінправопорушника ОСОБА_1 та його захисника Челяк Г.П. визнати неповажними.

Окрім наведеного, з моменту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.05.2025 року, минуло майже 3 місяці, що є достатнім терміном для вчинення стороною захисту дій, спрямованих на отримання висновку експерта і подання його до суду, чого адмінправопорушником ОСОБА_1 чи його захисником Челяк Г.П. вчинено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319433 від 03 травня 2025 року, схемою місця ДТП від 03 травня 2025 року, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди від 03 травня 2025 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4646979 від 03 травня 2025 року, відеозаписами з СД-диску.

Як вбачається із відеозапису на СД-диску, в момент наближення автомобіля марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 до перехрестя, водій транспортного засобу марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 із причепом-платформою «Невядов» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , розпочав виконання маневру повороту ліворуч.

Незважаючи на застосування водієм транспортного засобу марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 екстреного гальмування, уникнути дорожньо-транспортної пригоди не вдалось, оскільки поява автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 із причепом-платформою «Невядов» номерний знак НОМЕР_2 на зустрічній смузі руху відбулась раптово.

Згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За абз. 2 п. 10.4 ПДР України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

В силу вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вказані вимоги ПДР України не дотримано та порушено водієм автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 із причепом-платформою «Невядов» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , оскільки при виконанні маневру повороту ліворуч він не переконався у безпечності такого.

Адмінправопорушник ОСОБА_1 не розрахував можливості здійснити вказаний маневр без створення перешкоди чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, зокрема водію транспортного засобу, що рухався зустрічною смугою. Крім того, ОСОБА_1 не врахував наявність причепа-платформи, довжина якого перевищує довжину автомобіля, що вимагає додаткової уваги та обережності при повороті, особливо в умовах наявності на ділянці дороги зустрічного транспорту.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. заява №36673/04).

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.3 «б», 10.1 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.