3/441/488/2025 441/1187/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.07.2025 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., в присутності особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянула матеріали адміністративної справи, які надійшли з Львівського районного управління поліції № 2 відділення поліції № 1 у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно записів у протоколі серії ЕПРТ № 356645 від 09.06.20125 , ОСОБА_1 в с.Родатичі Львівського району, Львівської області по вул. Шевченка,2 керував о 16 год.30 хв. транспортним засобом мопед, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Підставою зупинення було керування транспортним засобом без мотошолома.

До суду ОСОБА_1 подав заяву про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надав фотосвітлини загального вигляду електровелосипеда, фотокопію маркування доставленого електричного двигуна на підтвердження 1000 Вт, копію пенсійного посвідчення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснив, що це двоколісний велосипед з самостійно встановленим на ньому електродвигуном потужністю 1000 Вт, саме з цих підстав відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Пояснив, що їхав з риболовлі, велосипед не може бути віднесений до мопеда, пояснював працівникам поліції, що не зобов`язаний проходити медосвідування, оскільки керманича велосипеда не стосуються обов`язки згідно з п.2.5 ПДР, також додав, що штраф про керування електровелосипедом без мотошолома сплатив, постанову не оскаржував. Просив закрити провадження стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, з врахуванням пояснень ОСОБА_1 прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.130 ч. 1 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

У статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку , встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 рухався на двоколісному електричному велосипеді, потужність електромотора якого до 3 кВТ, що не є механічним транспортним засобом в розумінні п.1.10 ПДР.

На підтвердження ОСОБА_1 надано фотосвітлину, яка відповідає відомостям зафіксованим на нагрудних бодікамерах поліцейських. З оглянутого відео вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за проїзд на «мопеді» без мотошолома, за таке правопорушення складено постанову. Також з відео вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медосвідування на місці та в лікарні з мотивів, що він керував велосипедом, який не є механічним транспортним засобом, не є мопедом.

Відповідно до п.1.10, розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 ( з наступними змінами та доповненнями) транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Велосипед - транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Встановлений на велосипеді механічний або електричний двигун не переводить його в категорію механічних транспортних засобів.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами та доповненнями внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки ст.286 КК, ч.7 ст.121 КУпАП, п.1.10 ПДР.

Двоколісний електричний транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 09.06.2025 не являється механічним транспортним засобом та не являється мопедом, а є електровелосипедом, потужність його електродвигуна складає 1000 Вт, іншого працівниками поліції не підтверджено.

Отже, ОСОБА_1 не може вважатись водієм в розумінні ст.130 КУпАП.

В свою чергу, ОСОБА_1 сплативши штраф за постановою, визнав, що порушив правила дорожнього руху, отже його дії підпадають під ознаки диспозиції ч.3 ст.127 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність осіб, які керують велосипедами в стані сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає за належне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.1 ст.130 КУпАП на ч.3 ст. 127 КУпАП наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, ч.3 ст.127 , ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.127 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 680 (шістсот вісімдесят ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Повний текст постанови складено 17.07.2025.

Суддя Яворська Н.І.