Справа № 933/447/25
Провадження № 3/933/284/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від військового коменданта тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення №ДНК/3304 від 15.07.2025, молодший сержант ОСОБА_1 , в період часу з 09.07.2025 року по 14.07.2025 року, недбало поставився як військова службова особа до військової служби, зокрема, не підтримував внутрішній порядок і дисципліну в роті та періодично не був приступнім на ранковому підйомі та вечірній повірці в роті, де тимчасово розміщувалися військовослужбовці 2 роти протитанкових комплексів військової частини НОМЕР_1 , тим самим самоусунувся від виконання своїх безпосередніх обов`язків щодо контролю за військовослужбовцями ввіреного йому підрозділу, що в свою чергу проявилося у факті вживання сержантом ОСОБА_2 алкогольних напоїв, порушення ним військової дисципліни та отримання тілесних ушкоджень. Не було вчасно виявлено вказаного військовослужбовця при вчиненні ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а також, надання вчасної медичної допомоги. Також, молодший сержант ОСОБА_1 не встановив у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України, положень статутів Збройних Сил України, що в свою чергу проявилося у ненаданні доповіді з боку солдата ОСОБА_3 про порушення військової дисципліни сержантом ОСОБА_2 , а саме, перебування останнього 10.07.2025 року, близько 21 год. 00 хв. з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 16, абзацу 9 ст. 59, ст. 111, а також, абзаци 15, 20 ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тобто, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що дійсно, з жовтня 2024 року виконує обов`язки командира другої роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 . Частина особового складу їхнього підрозділу проживає в одному населеному пункту, а інша частина - в іншому населеному пункті Краматорського району, які один від одного віддаленні на значну відстань. У зв`язку з тим, що він не міг одночасно бути в цих локаціях, за його рішенням старшим на одній із них, де перебував ОСОБА_2 , був солдат ОСОБА_3 . Сержант ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Як посадова службова особа, здійснював особисту перевірку особового складу підрозділу, що знаходився на віддаленій локації 1 раз на три дні. Дана перевірка включала в себе виявлення можливих фактів вживання алкогольних напоїв, та загального дотримання дисципліни в підрозділі. 08.07.2025 року будь-яких порушень виявлено не було, а в наступні дні телефонував безпосередньо до солдата ОСОБА_3 , та в телефонному режимі дізнавався про стан справ. Надалі він особисто прибув в розташування підрозділу 14.07.2025 року, близько 16 год. 00 хв. у зв`язку з тим, що до нього почали телефонувати працівники поліції Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, з приводу тілесних ушкоджень сержанта ОСОБА_2 , який на той час перебував у лікарні в м. Краматорську. Сержанта ОСОБА_2 безпосередньо бачив, близько 10 години, 14.07.2025 року, коли його доставили до мене на службовому автомобілі начальник медичного пункту ОСОБА_4 перед тим, як відвезти в лікарню в м. Краматорськ. Сержант ОСОБА_2 на той час мав синці на обличчі та вільно пересувався, про обставини отриманих травм не повідомив. По прибуттю в підрозділ 14.07.2025 року, близько 16 год. 00 хв., під час розмови з особовим складом, він дізнався про те, що 10.072025 близько 21 год. 00 хв. сержант ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи хитку ходу, неодноразово падав біля місця тимчасового розташування, чим спричинив собі тілесні ушкодження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Диспозиція ч. 2 статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується - виною у формі необережності: коли особа, яка його вчинила, не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно абз.11 ст. 1 ЗУ «Про оборону України» № 9- особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Таким чином, відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні настав особливий період.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир зобов`язаний: встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Статтею 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, при зазначених вище обставинах, підтверджується такими доказами:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНК/3304 від 15.07.2025 року, який складено стосовно ОСОБА_1 , та в якому викладена сутність вчиненого адміністративного правопорушення. Протокол відповідає положенням ст. 256 КУпАП;

- копією військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що останній проходить службу у складі ЗС України;

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2024 № 154

- письмовими поясненнями військовослужбовця ОСОБА_3 .

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, ступінь вини, майновий стан, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає грошову суму 605,60 грн.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 172-15, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу в розмірі станеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - Донецьке ГУК/Олександр. СТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0005582, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. за наступними реквізитами: - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На підставі частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Шинкаренко