Справа № 944/2868/25 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І. М.
Провадження № 33/811/1034/25 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до постанови суду, 22 травня 2025 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, курсант навчального взводу навчальної батареї дивізіону реактивної артилерії військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що подія мала місце 22.05.2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення був складений 29.05.2025 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч.2 ст.254 КУпАП. Зазначає, що в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема, відсутня суб`єктивна, об`єктивна сторона правопорушення, а також відсутній суб`єкт, оскільки таким за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП може бути лише військова службова особа, під якою, відповідно до примітки до ст.172-13 КУпАП, розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. Звертає увагу, що він не належить до категорії військових начальників, не обіймає посаду, пов`язану з виконанням вказаних обов`язків, і не виконував такі за спеціальним дорученням, адже його вважали тим, хто лише проходить підготовку.

ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце такого, про причини неявки не повідомив, відтак, вважаю за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положенням ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується необережністю, яка може виступати у формі злочинної недбалості.

Злочинна недбалість характеризується тим, що військова службова особа не передбачає, що в результаті недотримання спеціальних правил, які регламентують військову службову діяльність, може бути завдано шкідливих наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити.

Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, під якими, згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП, розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Під організаційно-розпорядчими обов`язками розуміються обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій, кафедр), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідувачів складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Таким чином, обов`язковим елементом складу вказаного адміністративного правопорушення є суб`єкт.

Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення А 3618 № 117 від 29.05.2025 року, 22 травня 2025 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, курсант навчального взводу навчальної батареї дивізіону реактивної артилерії військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Матеріали справи свідчать про те, що солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, курсантом навчального взводу навчальної батареї дивізіону реактивної артилерії військової частини НОМЕР_1 .

Будь-яких відомостей про те, що останній займає посади або виконує обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, матеріали справи не містить.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про статус ОСОБА_2 як військової службової особи, зокрема, відсутні відомості про посаду, яка відноситься до категорії військових начальників, а також про зайняття останнім постійно чи тимчасово посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконання таких обов`язків за спеціальним дорученням повноважного командування, що має істотне значення для встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме суб`єкта правопорушення.

Також, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, до виконання яких саме службових військових обов`язків ОСОБА_1 недбало поставився, перебуваючи поза межами місця служби, що є необхідним для встановлення об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення та суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Відтак, вказані обставини підлягають повторній перевірці.

Крім того, зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.

Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

У мотивувальній частині постанови, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків правопорушення, форми вини і мотивів правопорушення, що не було зазначено судом першої інстанції у оскаржуваній постанові.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі, що є самостійною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на це, вважаю, що по справі неможливо прийняти остаточне рішення, у зв`язку з чим її слід направити на доопрацювання до військової частини НОМЕР_1 .

Після повернення справи, військовій частині НОМЕР_1 необхідно усунути зазначені вище недоліки та повторно направити справу на розгляд до суду.

Керуючись ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2025 року скасувати.

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути військовій частині НОМЕР_1 для усунення виявлених недоліків.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.