Справа № 304/1950/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/554/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 487441 від 03.09.2023 та постанови судді від 04.07.2024 вбачається, що 03.09.2023 о 21 год 33 хв в с. Зарічево по вул. Миру, 36, ОСОБА_1 керувала мотоциклом «Honda Piaggi» без реєстраційного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційний вимог ОСОБА_1 стверджує, що суд не в повній мірі з`ясував обставини справи. Стверджує, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, оскільки участі в ДТП не приймала, так як транспортний засіб перебував у стані, який виключав можливість його експлуатації на час події. Крім того, стверджує про порушення її права на захист, оскільки суд першої інстанції розглянув справу без її участі та не надав можливості захиснику пред`явити докази у підтвердження її невинуватості.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 , а також її захисник-адвокат Муругов В. О. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, даних про поважність причин неявки не надали. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Адіментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках

-2-

коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Муругова В. О., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційний розгляд справи вже неодноразово відкладався, зокрема за клопотаннями сторони захисту, а саме 04.09.2024, 23.12.2024, 28.04.2025.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або

-3-

перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 487441 від 03.09.2023, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 487441 від 03.09.2023 вбачається, що 03.09.2023 о 21 год 33 хв в с. Зарічево по вул. Миру, 36, ОСОБА_1 керувала мотоциклом «Honda Piaggi» без реєстраційного номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміенінстративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 268207 від 03.09.2023, винесеної відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП; роздруківкою тесту № 3948 від 03.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 о 22 год 18 хв 03.09.2023 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, проміле 0, 48; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодилася, підтвердивши це своїм підписом; відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та його результати.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 487441 від 03.09.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до

-4-

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористалася ОСОБА_1 , надавши пояснення, що випила два стакани шампанського, 600 гр, та підписала протокол про адміністративне правопорушення без жодних зауважень.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Плавайко В. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 487441 від 03.09.2023 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться їй за провину.

Також поліцейським в акті огляду зазначено, що огляд водія проведений у зв`язку з виявленими ознаками - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Результат огляду на стан сп`яніння 0,48 проміле. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підписала, погодившись із його результатами.

Із записів нагрудних камер, наданими працівниками поліції встановлено, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я, остання погодилася пройти такий огляд за допомогою приладу «Драгер», результати огляду та факт керування транспортним засобом не спростовувала. Працівник поліції повідомив її, що відносно неї буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та перейшов до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, відеозапис наявний у матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Також апеляційний суд врахоує, що результат тесту ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції, а саме 0,48 проміле, перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи відносно неї складені з грубими порушеннями чинного законодавства України, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи у її відсутності апеляційний суд відхиляє як такі, що не

-5-

спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не свідчать про порушення її права на захист, та не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо про наявність у суді першої інстанції справи про адміністративне правопорушення щодо неї, при цьому, остання жодного разу не з`явилася в судове засідання, а її захисники подавали заяви про відкладення судового розгляду без долучення доказів про обставини, які б свідчили про поважність причин неявки.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав поведінку учасників процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, та розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Тому, апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 не було порушено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, оскільки участі в ДТП не приймала, так як транспортний засіб перебував у стані, який виключав можливість його експлуатації на час події, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, є надуманими та спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене нею правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує, що згідно норм діючого законодавства огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів, факт проходження такого огляду ОСОБА_1 поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що саме вона була водієм транспортного засобу та керувала ним у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувала дії працівників поліції щодо складання відносно неї протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Клопотання про призначення комплексної судово-автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертизи мотоциклу марки «Honda Piaggi» апеляційний суд визнає безпідставним з огляду на те, що матеріалами справи безумовно доведено факт керування ОСОБА_1 указаним мотоциклом, в зазначені у протоколі час та місці, про що зазначалось вище.

При цьому, зазначені у цьому клопотанні питання, а саме: «чи перебуває мотоцикл у технічному стані, який дозволяє його експлуатувати?», «чи має технічні несправності, які не довзоляють його експлуатацію?», «чи існують на ньому сліди від зіткнення, характерні для ДТП?», апеляційний суд визнає такими, що не потребують з`ясуванню у даній справі, оскільки жодним чином не впливають на висновки про доведеність фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом (мотоциклом), в тому числі у стані алкогольного сп`яніння.

-6-

Відмовляючи в задоволенні указаного клопотання, апеляційний суд також звертає увагу на те, що матеріалами справи, зокрема відеозаписом із місця події, підтверджено, що під час проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не заперечувала факту керування мотоциклом та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, навпаки, визнала такі, зазначивши, що керувала мотоциклом та з`їхала у кювет, а перед цим випили приблизно 600 грам шампанського.

Безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню визнається і клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, зокрема підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відхиляючи дане клопотання, апеляційний суд зазначає, що у матеріалах даної справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які підписані ними.

При цьому, відображена на відеозаписі хронологія події та інші долучені до протоколу докази, безумовно свідчать про те, що наявні у протоколі та інших матеріалах підписи належать ОСОБА_1 .

Тому, подані ОСОБА_1 клопотання про призначення експертиз, на переконання апеляційного суду, є безпідставними та спрямовані на виключно затягування розгляду справи.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про її особу, не вбачається.

-7-

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що ОСОБА_1 жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги не надано.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024 щодо неї, - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя