Справа № 461/3379/25 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н. Б.
Провадження № 33/811/877/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю прокурора Яреми О.Б.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

адвоката-захисника Шульги Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Шульги Ю.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона, будучи головним спеціалістом відділу гуманітарної політики та міжнародного співробітництва управління адміністративного забезпечення діяльності Львівської обласної ради, являючись, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, а саме вказала в декларації відомості, які відрізняються від достовірних, на суму 591 400 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді захисник Шульга Ю.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що склад адміністративного правопорушення, яке поставлено у провину ОСОБА_1 , не підтверджується відповідними доказами.

Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено, що ОСОБА_1 зазначаючи відомості у декларації, переслідувала певну мету, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 у суді першої інстанції.

Зазначає, що матеріали провадження не містять доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 не вказала інформацію про купівлю квартири.

Щодо укладення договору купівлі-продажу, пояснює, що ОСОБА_1 не заперечує, що такий договір було укладено, однак станом на момент подання декларації, кошти за автомобіль отримані не були; доказів протилежного сторона обвинувачення не надала та такі відсутні у матеріалах справи.

Окрім цього, апелянт зауважує, що судом першої інстанції було залишено поза увагою доводи про те, що матеріали не містять відомостей щодо підстав початку проведення перевірки, що є одним з визначальних обставин для встановлення дотримання контролюючим органом норм чинного законодавства та належного виконання своїх повноважень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Шульги Ю.І. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Яреми О.Б., яка просить залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Шульги Ю.І., викладену в апеляційній скарзі, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення № 436 від 25.04.2025, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу гуманітарної політики та міжнародного співробітництва управління адміністративного забезпечення діяльності Львівської обласної ради, являючись, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, а саме вказала в декларації відомості, які відрізняються від достовірних, на суму 591 400 грн, що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 з протоколом погодилася, що засвідчила власноручним підписом; обґрунтованим висновком НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 21.02.2025; копією електронної декларації ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та обгрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Частина 4 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завідомо недостовірні відомості - слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

Відповідно до абз. 3 Примітки до ст. 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Всупереч доводів захисника Шульги Ю.І., що оскаржувана постанова є незаконною оскільки висновок не відповідає обставинам справи, апеляційний суд зазначає, що наведені вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , були дотримані, а висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та оскаржуваній постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 р. ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, на початку заповнення Декларації ОСОБА_1 ознайомилась із зазначеним Порядком, про що проставив відповідну відмітку.

Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації вона ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставила відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подав цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення даного правопорушення необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 при подачі декларації проставила відмітку про те, що ознайомлена з правилами подачі такої декларації, а отже діяла усвідомлено, умисно.

Встановлено, що у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації суб`єкт декларування зазначила відомості, які не відповідають дійсності, а саме про вартість квартири, що належить їй на праві власності з 05.02.2021, зазначивши її вартість на дату набуття права у сумі 480000 грн., а також щодо дати набуття права, зазначивши 05.02.2022. Окрім того, суб`єкт декларування не зазначила відомостей про право користування члена сім`ї (сина) цією квартирою у зв`язку із фактичним проживанням.

Відомості щодо права власності суб`єкта декларування на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.02.2021.

Відповідно до договору відступлення права вимоги від 01.09.2019 вартість відступлених прав вимоги, сплачених суб`єктом декларування, оцінено у 253600 грн., що підтверджується актом прийому-передачі квартири та довідкою про сплату вартості майнових прав від 21.01.2021, відомості про які наявні в ДРРП.

Таким чином, всупереч твердженням апелянта, суб`єкт декларування у Розділі 3 декларації зазначила відомості, що не відповідають дійсності на загальну суму 226 400 грн., чим порушила вимоги п.2 ч. 1 ст. 46 Закону.

Щодо покликань в апеляційній скарзі на те, що станом на кінець 2022 року ОСОБА_1 не отримала коштів за продаж автомобіля, то суд такі до уваги не бере, оскільки відповідно до пункту 7 частини першої ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому, серед іншого, кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину. Позаяк особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, у неї з?явилось майнове прямо вимоги до покупця, інформація про яке підлягає декларуванню.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів правильність висновків суду по справі не вбачається.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник Шульга Ю.І. - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Шульги Юлії Іванівни залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА