Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1506/24
Провадження № 3/273/425/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 18.09.2019 року, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

08.07.2024 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення (протокол серія ААД № 662462 від 01.07.2024 року) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Встановлено , що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перебували в провадженні судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М.

13.01.2025 року повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначено головуючим суддю Бєлкіну Д.С.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнав, оскільки вказав, що дійсно керував мопедом "Дельта", на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестер Драгер, результат був негативний 0,00% проміле, однак працівник поліції ОСОБА_2 сказав, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння і запропонував пройти огляд у КНП Баранівська лікарня. Дії поліцейського ОСОБА_2 були не зрозумілі оскільки спочатку він сказав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а потім на стан наркотичного сп`яніння. Додатково вказує, що йому не було роз`яснено працівниками поліції його прав та обов`язків, після скаладання протоклу поліцейські надали йому для підписання пам`ятку про його права та обов`язки. ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, предбаченого ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 662462 від 01.07.2024 року, 01.07.2024 року о 20 годині 23 хвилин в м. Баранівка, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував мопедом "Дельта", без д.н.з., з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. а саме почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, а саме в КНП "Баранівська лікарня" водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено: протокол серії ААД № 662462 від 01.07.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол серії ААД № 662461 від 01.07.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, постанову серії ББА № 319096 від 01.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адмінстративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Баранівська лікарня від 01.07.2024 року в якому зафіксовано відмову від огляду, відеозаписи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає недоведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які би доводили поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 у відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час зупинки ОСОБА_1 про наявність візуальних ознак наркотичного сп`яніння його не повідомляли, від проходження огляду на стан сп`яніння він не ухилявся та на вимогу поліцейських пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат якого виявився негативним. В подальшому на вимогу поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я він відмовився, оскільки він проходив тест на стан алкогольного сп`яніння, який є негативним.

Вказані обставини в їх сукупності, свідчать про відсутність підстав стверджувати, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 ПДР свідомо відмовився на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

У матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали зупинення транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції з місця події, водій ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом без мотошолома.

Після складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності поліцейський, запитує водія, чи бажає він пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, навіть не називаючи ознак, за якими він дійшов висновку про необхідність проходження такого огляду. ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці одразу погоджується.

В подальшому відбувається проведення тесту. Результати його працівник поліції під запис не озвучує. Разом з тим, із відеозапису зрозуміло, що Драгер показав нуль. Надалі працівник поліції зазначає «проїдете у Баранівську районну лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння». На запитання ОСОБА_1 навіщо, поліцейський заявляє «у вас зіниці, що не реагують на світло».

При цьому, працівник поліції не надав для підписання результатів тесту, не просив показати очі, закрити та відкрити їх, не запитував чи не вживає водій наркотичні засоби.

Спочатку ОСОБА_1 повідомляє про післяопераційний стан, пропонує надати довідки, на що працівник поліції відповідає, що йому ніякі довідки не потрібні. Після цього ОСОБА_1 погоджується на поїздку до Баранівської районної лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише зауважує, що бажає пройти такий огляд при свідках.

Лише після цього працівник поліції починає заново розповідати суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування без мотошолома та інше, і ОСОБА_1 на фоні конфлікту відмовляється їхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, дана частина переглянутого відео свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці рук його не тремтять, він має цілком природній вигляд, відповідає на усі запитання поліцейських, пройшов тестування за допомогою приладу «Драгер».

Працівниками запропоновано ще раз пройти водієві огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

На запитання ОСОБА_1 «чому я маю їхати, ви підозрюєте, що я наркоман?» працівник поліції відповідає «всяке може бути».

В подальшому ОСОБА_1 відходить від патрульного автомобіля, навздогін йому працівник поліції кричить, що такі дії розцінює як відмову від проходження огляду.

Також, на численні подальші пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовляється, а лише обурюється діями працівника поліції.

Після чого, на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (пункт 2,5 ПДР України).

Суд зауважує, що відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що дії працівників патрульної поліції, які виразились, зокрема, у тому, що вони, не виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, отримавши негативні результати дослідження водія за допомогою приладу Драгер, не виявивши ознаки наркотиичного сп`яніння, вчинені виключно з метою складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за будь яких умов.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених дій працівників патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мали місце вчинення працівниками поліції суттєвих порушень як з боку посадових осіб державного органу, провокація та зацікавлення скласти відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що всі зазначені працівниками у протоколі «ознаки наркотичного сп`яніння» є вигаданими, надуманими, жодного разу не озвучувалися.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Суддя Бєлкіна Д.С.