Провадження №: 3/752/4458/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Гаврищук А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

30.04.2025 о 21 годині 14 хвилин ОСОБА_1 в м. Києві по Наддніпрянському шосе, керуючи автомобілем «Volkswagen» д/н/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також зазначив, що дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини водія транспортного засобу «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 . Вина водія автомобіля «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 полягає у тому, що вона виїхала з другорядної дороги на головну не надавши переваги у русі його транспортному засобу, який рухався по головній дорозі. ОСОБА_1 уточниш, що автомобілем «Volkswagen» д/н/з НОМЕР_1 рухався з дозволеною на цій ділянці дороги швидківстю - близько 80 км/год.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду пояснила, що 30.04.2025 приблизно о 21 год. 10 хв. перебувала в салоні автомобіля «Volkswagen» д/н/з НОМЕР_1 разом із ОСОБА_1 , автомобіль рухався по Наддніпрянському щосе зі швидкістю близько 80 км/год. У цей час з другорядної примикаючої дороги на Наддніпрянське шосе виїхав автомобіль «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 не надавши при цьому дорогу їх автомобілю та продовжував рух з малою швидкістю, а далі загальмував, спричинивши аварійну ситуацію та ДТП.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у праві й притягнення на цій основі законного рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого ст.62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі доодержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення автомобіль «Volkswagen» д/н/з НОМЕР_1 , отримав наступні пошкодження: задній бампер, задня лада багажа; автомобіль «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 , отримав наступні пошкодження: права передня фара, передній бампер, передній капот, права передня кришка. Локалізація пошкоджень, свідчить, що удар було завдано саме автомобілем «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 .

Крім того, як вбачається з відеозапису наданого та оглянутого в судовому засіданні, водій автомобіля «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 здійснила виїзд з другорядної дороги на головну не виконавши вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». При виїзді з другорядної дороги на головну - Наддніпрянське шосе, спричинив перешкоду у русі для автомобіля «Volkswagen» д/н/з НОМЕР_1 внаслікок чого і трапилася ДТП.

Отже, суддя доходить до висновку, що об`єктивних даних в тому, що ОСОБА_1 порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, у зв`язку з чим сталося зіткнення з автомобілем «Nissan» д/н/з НОМЕР_2 , у справі не зібрано, натомість матеріали справи свідчать про наявність неправомірної поведінки іншого учасника ДТП, у зв`язку з чим суддя приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Гаврищук