Справа №750/3509/25
Провадження №3/750/1283/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Дворніченка М.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

03.03.2025 о 13:11 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Шевченка, 42, керував транспортним засобом Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 24.04.2025, 08.05.2025, 10.06.2025, 08.07.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів, від отримання яких останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник Дворніченко М.М. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Дворніченка М.М., проти чого заперечень від захисника не надійшло, останній зазначив, що розгляд справи можливо здійснювати без участі ОСОБА_1 .

Опитана в якості свідка лікар-нарколог кабінету медичних оглядів на стан сп`яніння наркологічного диспансерного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 пояснила суду, що для того, щоб встановити стан наркотичного сп`яніння потрібне лабораторне підтвердження. В обов`язковому порядку - це дослідження сечі, інші дослідження не робляться. Це залежить від апаратів в лабораторії, їх лабораторія працює лише з сечею. Приватні кініки беруть кров, у них ні, лабораторія на інші види досліджень не акредитована. Протягом приблизно 10 років досліджується лише сеча, їх лабораторія досліджує лише цей біоматеріал. Якщо особа не може здати такий біоматеріал, вони очікують поки зможе, дають пити воду. Кров беруть лише на дослідження стану алкогольного сп`яніння, реагентів і обладнання не має для дослідження крові на наркотичні речовини.

Захисник подав письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні, а також зазначив, що держава не забезпечує медичні заклади реагентами, але це не може бути проблемою громадянина, ОСОБА_1 був готовий здати інші зразки біоматеріалів, однак в відібранні таких лікарем було відмовлено, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях того.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не дивлячись на заперечення захисником вини ОСОБА_1 , вина того у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідка ОСОБА_2 , а також дослідженими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261252 від 03.03.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2025, рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Станіслава Вихрова від 03.03.2025 відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №261252 від 03.03.2025.

Всі вищезазначені докази є допустимими, повністю узгоджуються між собою і вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих ним в судовому засіданні та викладених у письмових поясненнях, щодо заперечення перебування в стані наркотичного сп`яніння 03.03.2025 ОСОБА_1 , оскільки, зазначене ним, об`єктивно нічим не підтверджується.

Щодо посилань захисника на ті підстави, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікаря, однак не зміг здати біологічне середовище (сечу), а пропонував здати інші зразки (кров, слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук), однак йому було відмовлено, що не відповідає вимогам Інструкції, і за відсутність в медичному закладі реагентів та апаратури для проведення відповідних досліджень особа не може нести відповідальність, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, визначний у розділі ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охороні здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, для визначення стану наркотичного сп`яніння вимагає окрім зовнішніх ознак такого стану, обов`язкове проведення лабораторних досліджень з відбором біологічного матеріалу.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно із п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Як слідує з переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських батальйону патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, що 03.03.2025 здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , останні зупинили того за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм виявили у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній погодився. Крім того, під час спілкування з поліцейським, водій не заперечував вживання наркотичних засобів, а саме амфетаміну, вказавши на запитання, що «іноді балується, на вихідних», а також запитував чи можливо це питання якось «порешать». ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак у медичному закладі так і не здав зразків біологічного середовища (сечу), вказавши, що не може. ОСОБА_1 було роз`яснено, що нездача ним зразків біологічного середовища є відмовою від огляду, та надає підстави для складання протоколу, але останній продовжував наполягати на тому, що не може здати зразків біологічного середовища та просив відібрати у нього інші зразки біологічного середовища. Лікарем було вказано, що необхідно здати саме сечу, інші зразки не беруться, лабораторія не акредитована. Доводи захисника, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду суд до уваги не бере, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, що тому неодноразово надавалась можливість здати зразки біологічного середовища, але останній стверджував, що не може, незважаючи на роз`яснення йому про обов`язок здачі таких, тому така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від огляду, що і стало підставою для складання протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що неможливість здавання сечі має бути реальною, зумовленою медичними показниками, а неможливість здати сечу у закладі охорони здоров`я має бути підтверджена відповідними доказами, оскільки така неможливість не виникає раптово, а їй передують відповідні обставини. Проте, жодних даних того, що ОСОБА_1 страждає на будь-яке захворювання, яке унеможливлює відібрання зразків біологічного середовища (сечі) суду надано не було, а тому дії ОСОБА_1 , а саме відмова в наданні сечі під приводом неможливості надання такого біоматеріалу, не зважаючи на тривалий час перебування на місці зупинки та в медичному закладі, суд розцінює як спробу ухилення від відповідальності.

Доводи про те, що ОСОБА_1 погоджувався здати інші види зразків біологічного середовища, але такі лікарем не були відібрані, суд до уваги не бере, оскільки жодна норма чинного законодавства не містить такого обов`язку.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, як лікарем-наркологом, так і поліцейськими було надано можливість ОСОБА_1 для реалізації його обов`язків, встановлених ПДР, однак останній їх не виконав, тому дії лікаря-нарколога та поліцейських в даній ситуації є законними.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Суд вказує, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

В той же час, підтвердити або спростувати наявність відповідного стану сп`яніння можливо лише шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився, так як не здав біологічне середовище, хоча згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язаний був на вимогу поліцейського, в якого виникли припущення щодо перебування водія в стані сп`яніння, пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення його дійсного стану, а тому твердження захисника, що ОСОБА_1 03.03.2025 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, є неспроможними.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за одинаками порушення пункту 2.5 ПДР, суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, враховуються характер вчинених правопорушень, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 36, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь