Справа № 453/818/25
№ провадження 3/453/403/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., розглянувши матеріали, отримані від Відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП уЛьвівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з пред?явленим обвинуваченням, сформованим у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 453856, у винуОСОБА_1 ставиться те, що вона 06 травня 2025 року близько 13 години 10 хвилин в АДРЕСА_1 , всупереч вимогам ст. 150 СК України, ухилялась від належного виконання батьківських обов`язків у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання малолітня умисно ображала нецензурними словами малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перерви в Гребенівському ЗЗСО І-ІІ ст.

Втім, суд не може погодитись з доведенням такого обвинувачення, з огляду на подію і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась, причин неяки до відома судді не довела.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, правовою підставою для покладення відповідальності на батьків за ч. 1 ст. 184 КУпАП, є наявність ознак та елементів складу правопорушення, котра полягає у невиконання ними обов`язків щодо утримання, виховання, навчання, захисту прав та інтересів неповнолітніх. Суддя наголошує, що з`ясування цих ознак і правильне застосування норми права сприяють дотриманню принципів законності й презумпції невинуватості.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є особи, які володіють батьківськими правами, а об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення, є суспільні відносини, що складаються у процесі реалізації конституційних прав неповнолітнього, передбачених законодавством. Своєю чергою, права неповнолітніх дітей закріплюються Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Сімейним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

З огляду на вказане, у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, обмежуються законні права та інтереси неповнолітньої дитини й, відповідно до вказаної статті, неповнолітній, який зазнав порушення своїх законних прав та інтересів внаслідок невиконання чи неналежного виконання по відношенню до нього обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання його батьками або ж одним із них, визнається потерпілим.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання умисно ображала нецензурними словами малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перерви в Гребенівському ЗЗСО І-ІІ ст.

В судовому засіданні встановлено, що конфліктна ситуація між дітьми є наслідком пошкодження ОСОБА_3 мобільного телефону ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями обох неповнолітніх від 19 травня 2025 року, які містяться в матеріалах справи, а також заявою ОСОБА_1 до ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 07 травня 2025 року.

Відповідальний працівник сектору ювенальної превенції Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, не розібравшись в ситуації, не встановивши факти та обставини справи, замість виконання своїх прямих обов`язків щодо роз`яснювальної та попереджувальної роботи, обмежилась складанням адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Слід також вказати, що з суб`єктивної сторони зазначене правопорушення полягає у дії або бездіяльності батьків, тобто у тому, що вони не виконують або неналежно виконують свої обов`язки щодо виховання та навчання дітей, зокрема не дбають про їх моральне виховання, фізичний розвиток і зміцнення здоров`я, створення необхідних умов для здобуття ними освіти, успішного навчання тощо. Отже, з аналізу зазначеної норми, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія чи бездіяльність, а лише та, яка чітко передбачена чинним законодавством, та стосується забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення не зазначено та жодним чином не конкретизовано, які саме обов`язки не виконувала чи не виконує ОСОБА_1 щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляючись від таких.

У відповідності до положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в її діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 184, 247, 280,283, 284, 287, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Я.Курницька