ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4959/24 Головуючий в 1 інст.Клименко Л.В.
Провадження №33/807/236/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 31 липня 2024 року о 22 годині 29 хвилин, водій ОСОБА_1 на перехресті вул.Української та пр.Соборного, буд.146 в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у закладі охорони здоров`я в присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 7022 від 01 серпня 2024 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вину у інкримінованому йому правопорушенні він не визнає.

Вказує про безпідставну пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі він не відмовлявся.

Наголошує на тому, що відеозапис, долучений до протоколу, не фіксує ні пропозицію проходження такого огляду, ні, нібито, його відмову від проходження такого огляду.

Посилається на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Вказує, що судом першої інстанції справу було розглянуто у його відсутність.

Зазначає про відсутність доказів факту його керування транспортним засобом.

Також, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні докази його відсторонення від керування транспортним засобом.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №908339 від 01 серпня 2024 року, згідно з яким, 31 липня 2024 року о 22 годині 29 хвилин, водій ОСОБА_1 на перехресті вул.Української та пр.Соборного, буд.146 в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився у закладі охорони здоров`я в присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №7022 від 01 серпня 2024 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

До вказаного протоколу додано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2025 року; висновок №7022 від 31 липня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт працівника поліції; довідку щодо відсутності повторності правопорушення за ст.130 КУпАП та про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13 березня 2014 року; відеозапис події.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. У попередньому судовому засіданні суду першої інстанції від 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив суду, що 31 липня 2024 року, будучи працевлаштованим у службі таксі, він припаркував транспортний засіб Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на зупинці громадського транспорту, що відповідає вимогам ПДР України, поблизу перехрестя вул.Української та пр.Соборного в м.Запоріжжі, де чекав на наступного пасажира. В цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції, які повідомили йому, що він припаркував автомобіль із порушенням встановлених ПДР України вимог. На вказане зауваження він зазначив, що працює у службі таксі, а також на вимогу працівників поліції надав відповідні підтверджуючі даний факт документи. У зв`язку з тим, що ним не було надано інших документів, його було затримано та доставлено до Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де поліцейськими не було вжито заходів, спрямованих на встановлення його особи. Також, під час перебування у відділі поліції, працівниками патрульної поліції у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, з якими він не погодився, також йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він надав згоду. Окрім того, зауважив, що, на його думку, його було затримано незаконно, без наявних на те підстав. Так, прибувши до закладу охорони здоров`я, лікарем було проведено поверхневий огляд, а також стисло описано процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого його було обмежено у праві проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому дії лікаря-нарколога та відповідний медичний висновок ставить під сумнів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який пояснив, що він обіймає посаду інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області. 31 липня 2024 року у нічний час доби під час несення служби був виявлений транспортний засіб Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який припаркував зазначений автомобіль із порушенням вимог ПДР України. В ході спілкування водій ОСОБА_1 зазначив, що він працює у службі таксі, а тому має право зупинити керований ним транспортний засіб на зупинці громадського транспорту. При цьому, жодного дозвільного документа на провадження такого виду господарської діяльності, рівно як і документа на право керування транспортним засобом та документа на транспортний засіб, на його вимогу ОСОБА_1 надано не було. Водію ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено про можливість адміністративного затримання у випадку невиконання законних вимог працівників поліції, включаючи й ненадання документів для встановлення особи, однак останній таку вимогу не виконав, тому його було доставлено до Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з метою встановлення особи останнього, а також залучено захисника. У ході спілкування та встановлення особи ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а також запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. Прибувши до медичного закладу, водій ОСОБА_1 при здійсненні лікарем поверхневого огляду своїми діями намагався уникнути проходження такого огляду, тому лікар-нарколог розцінив таку його поведінку як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано медичним висновком, долученим до матеріалів справи.

Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка було заслухано ОСОБА_3 , який пояснив, що він обіймає посаду поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області, та надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_2 .

Під час апеляційного провадження у справі ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише відмовився від підписання медичної згоди на проведення огляду, оскільки в цій письмовій згоді йшлось про проведення психіатричного огляду хворого, а він таким не є. Вважає, що підписання такої медичної згоди нічим не передбачено.

В ході апеляційного розгляду за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка було заслухано лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР ОСОБА_4 , який пояснив, що медичний заклад КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР входить до складу закладів з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб та працює на основі законодавства про психіатрію. Зокрема Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 вересня 2016 року №970 передбачено, що огляд пацієнтів здійснюється лише за їх письмовою згодою. Бланк згоди на проходження психіатричного огляду є універсальним. Він пояснював особі, яка проходила огляд, що буде проведено лише огляд на стан наркотичного сп`яніння, психіатричного огляду не буде. Він, як лікар, має проводити огляд особи лише за наявності на це письмової згоди від пацієнта. Форма письмової згоди затверджена керівництвом. Наркологія є частиною психіатрії.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №908339 від 01 серпня 2024 року, водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

В свою чергу, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Так, з дослідженого при апеляційному розгляді справи відеозапису події судом апеляційної інстанції встановлено, що у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився. Після прибуття до медичного закладу лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 підписати бланк згоди на проведення огляду. В свою чергу, ОСОБА_5 відмовився від підписання наданого йому лікарем документа, вказавши на те, що в цьому документі ідеться про проведення психіатричного огляду хворого. При цьому, ОСОБА_1 наголошував на тому, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовляється, а відмовляється лише від підписання письмової згоди у тій формі, яка йому була запропонована лікарем. Після чого, лікар-нарколог повідомив ОСОБА_1 , що якщо останній не підпише наданий йому документ щодо згоди на проведення огляду, він не буде його приймати та, відповідно, не буде проводити його огляд. ОСОБА_1 знову відмовився від підписання наданого йому документу, після чого лікар-нарколог склав висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

На думку апеляційного суду, такий висновок лікаря є передчасним, з огляду на те, що з дослідженого при апеляційному розгляді справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а лише відмовився від підписання документу щодо згоди на проведення психіатричного огляду, про що і зазначив лікарю.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 свої дії пояснив тим, що він хвилювався через те, що якщо він підпише наданий йому лікарем документ, його автоматично поставлять на облік як психічно хворого.

На думку апеляційного суду, в цьому випадку можливо було зафіксувати згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння і іншим шляхом, зокрема шляхом відібрання від останнього власноруч складеної згоди на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Окрім того, як вже зазначено вище, ОСОБА_1 під відеозапис фактично надав таку згоду усно.

За вказаних обставин, відмова ОСОБА_1 від підписання запропонованого йому документа не може безумовно свідчити про відмову останнього і від проходження самого огляду на стан сп`яніння.

На думку суду апеляційної інстанції, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/4959/24