Справа № 445/1507/25
провадження № 3/445/705/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітнього,

за адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Неповнолітній, ОСОБА_1 , 09.06.2025, о 17 год. 28 хв., у м. Золочів, вул. Шашкевича, 104 Львівської області, керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Він же, 15.06.2025, о 03 год. 35 хв., у с. Струтин, вул. Польна, 15 Золочівського району Львівської області, керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Він же, 15.06.2023, о 03 год. 35 хв., у с. Струтин, вул. Польна Золочівського району Львівської області, керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 та, при увімкненні працівниками поліції синього та червоного проблискового маячків, не виконав вимогу про зупинку та продовжив рух, після чого намагався утекти, залишивши транспортний засіб, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

Він же, 15.06.2023, о 03 год. 35 хв., у с. Струтин, вул. Польна Золочівського району Львівської області, керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді від 10.07.2025 вказані матеріали об`єднано в одне провадження.

Неповнолітній ОСОБА_1 в суд не з`явився хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на сайті Судової влади, вважаю, що справу слід розглядати у його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, участь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у розгляді справи за ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, а останній знав про складення протоколів відносно нього та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Золочівським районним судом Львівської області.

Суддя, дослідивши матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, встановлена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, встановлена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлює ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, неповнолітня особа, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , будучи водієм, у вказаній вище дорожній обстановці, наведених вимог Правил дорожнього руху не дотримався і його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 356656 від 09.06.2025, серії ЕПР1 № 362235 від 15.06.2025, серії ЕПР1 № 362230 від 15.06.2025, та серії ЕПР1 № 362225 від 15.06.2025, котрі складені у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, які призвели до порушення Правил дорожнього руху;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "Золочівська ЦРЛ";

- рапортами працівників поліції;

- та відеоматеріалами долученими до протоколів.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст.156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185 КУпАП) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу, а згідно з ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Поряд з цим, виходячи з тяжкості вчинених адміністративних правопорушень, а особливо того, котре передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає, що у даному, конкретному випадку застосування на неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, котрі передбачені ст. 24-1 КУпАП, не буде відповідати завданню провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки ця неповнолітня особа вчинив три умисні адміністративні правопорушення, що підпадають під вичерпний перелік у ст. 13 КУпАП як таких, за вчинення котрих особи віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, неповнолітній ОСОБА_1 понесе відповідальність за більш серйозне із трьох ним вчинених, що зможе забезпечити його перевиховання та запобігти вчиненню нових правопорушень.

При накладені адміністративних стягнень, на неповнолітню особу, який притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , суддя враховує обставини, визначені у ст.33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, окрім тієї пом`якшуючої обставини, що правопорушення вчинені неповнолітньою особою, а тому на нього слід накласти стягнення у вигляді штрафів у визначених санкціями ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірах. На переконання судді, застосування зазначених заходів адміністративних стягнень буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної у ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень. Поряд з цим, в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що й слід виконати у даному конкретному випадку.

Щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, то матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення підтверджується та обставина, що неповнолітня особа, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , не мав права керування транспортними засобами.

Як роз`яснюється в абз.3 пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі ,яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Відтак, у даному конкретному випадку, призначати неповнолітній особі, який притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, не представляється можливим.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 8-9, 13, 33-36, 40-1, 122-2, 126, 130, 221, 245, 251-252, 266, 268, 270, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 , ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 у дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи ,щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом(посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя:В. М. Сивак