Справа 362/4563/25
Провадження 3/362/1874/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.06.2025 серії ВАД № 712202 гр. ОСОБА_1 13 червня 2025 року близько 13 год. 00 хв. за місцем свого проживання ухилялася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо надання належних умов проживання своїй малолітній дитині, а саме знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги частин першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства". Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, заперечила фактичні обставини, описані в протоколі та пояснила, що умови проживання дитини нормальні, всім необхідним донька забезпечена. Також повідомила, що того дня в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, а дитини взагалі не було вдома, вона була у бабусі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, суд дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Бланкетна диспозиція цієї норми для встановлення об`єктивної сторони вказаного правопорушення відсилає до інших законодавчих актів, якими передбачені відповідні обов`язки батьків.

Так, відповідно до частин першої третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 Сімейного кодексу України).

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою, шостою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17).

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених під час розгляду справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на зазначені норми законодавства, а також суть викладеного у протоколі адміністративного правопорушення, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона будь-яким чином ухилилась або ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 будь-яким чином не забезпечує належні умови проживання своєї дитини (будь-які дані щодо обстеження умов проживання дитини в матеріалах справи відсутні).

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять письмових даних про те, що порушувалось чи порушується право малолітньої на належне батьківське виховання, відсутні будь-які докази або відомості про те, що особа перебуває на обліку у службі у справах дітей у зв`язку з неналежними умовами проживання.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї доньки та є винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та відсутня подія адміністративного правопорушення, прихожу до висновку, що провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 184, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан