Справа №639/4080/25
Провадження № 3/639/1208/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «ТК ОРГАНІК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2025 року о 19-29 год. в м. Харкові по бульвару Гончарівському, буд. 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest та у КНП ХОР ОНКЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив суду, що 01.06.2025 року приблизно о 19:00 год. він купував в магазині продукти харчування для свого батька похилого віку, за яким він здійснює постійний догляд, після чого поїхав до нього додому. Приблизно о 19:30 год. за адресою: м. Харків, бульв. Гончарівський, буд. 14, його зупинили співробітники патрульної поліції. На їх запитання він повідомив, що в цей день на поминках вживав алкоголь. Почувши це поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного та в наркоцентрі. Спочатку він відмовився від проходження такого огляду, оскільки дуже поспішав до свого батька. Однак, в ході розмови із працівниками патрульної поліції, він додзвонився до свого адвоката, який йому порадив все ж таки пройти огляд на стан сп`яніння, інакше ним буде порушено п. 2.5 ПДР України та його позбавлять керування транспортними засобами. Після дзвінка, він звернувся до поліцейських та висловив їм згоду на проходження відповідного огляду. Разом з цим, працівники патрульної поліції його прохання проігнорували, у зв`язку із чим у нього склалося враження, що вони упереджені по відношенню до нього.Того дня він самостійно не зміг без направлення самостійно пройти огляд на стан сп`яніння . Лище наступного дня він самостійно здав сечу,тобто пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого будь-яких алкогольних речовин в його організмі виявлено не було. Поліцейські на місці події не роз`яснювали йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив суд врахувати, що він є єдиним годувальником у своїй родині, його професійна діяльність безпосередньо пов`язана із керуванням транспортними засобами, водійський стаж у нього більше 30 років і за цей період він не допускав жодних порушень ПДР України.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рвачов О.О. підтримав пояснення свого підзахисного, просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне:

-матеріалами справи не підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній через 1 годину після зупинки транспортного засобу погодився пройти відповідний огляд;

-у протоколі міститься низка ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які жодним чином не підтверджуються на наявних відеозаписах з нагрудних камер поліцейських;

- ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-направлення на проходження огляду на стан сп`яніння складалось без участі ОСОБА_1 .

Разом з клопотанням про закриття провадження, захисник також просив суд, у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не застосовувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія необхідне ОСОБА_1 для виконання трудових обов`язків та для здійснення належного догляду за батьком похилого віку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №348393 від 01.06.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.06.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 01.06.2025 року о 19 год. 45 хв. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласна наркологічна клінічна лікарня», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- відеозаписом з місця події від 01.06.2025 року, з якого вбачається, що 01 червня 2025 року о 19-29 год. за адресою: м. Харків, бульв. Гончарівський, буд. 14 співробітники поліції зупинили транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На початку спілкування ОСОБА_1 одразу повідомив поліцейських про те, що він в цей день вживав алкогольні напої. Надалі поліцейські повідомили ОСОБА_1 про те, що в них є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого декілька разів запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest та у КЗОЗ ХОР «ОНКЛ». Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку, про що самостійно повідомив поліцейських. При цьому ОСОБА_1 декілька разів намагався умовити співробітників поліції не складати на нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та врахувати його складні життєві обставини. Також на відеозаписі зафіксовано як поліцейські роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також наслідки відмови особи від проходження такого огляду.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або невірно встановлених ознак алкогольного сп`яніння, оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме до керівництва патрульної поліції з метою ініціювання службової перевірки, або в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи також не містять.

Доводи адвоката Рвачова О.О. про те, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим у нього не було обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі, є запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.

Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в межах дискреційних повноважень поліцейського в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів. З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому слід зазначити, що наявність у водія хоча б одної з ознак сп`яніння зобов`язує працівника поліції розпочати визначену законом правову процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що відповідно до протоколу та відеозапису вбачається, що співробітник патрульної поліції, почувши запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , запитав в останнього чи вживав він алкогольні напої. ОСОБА_1 самостійно повідомив поліцейських, що незадовго до зупинки його транспортного засобу він вживав алкоголь, перебуваючи на поминках. Неодноразово просив поліцейських врахувати його життєві обставини та відпустити його, не складуючи при цьому протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини підтвердив сам ОСОБА_1 під час судового розгляду даного адміністративного матеріалу.

Тобто виявлена ознака сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту) у ОСОБА_1 узгоджується з ознаками алкогольного сп`яніння, які визначені вищевказаною Інструкцією, що, поза розумним сумнівом, спростовує такі твердження сторони захисту.

Таким чином, в даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог п. 2.5 ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначення працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, які не були озвучені ОСОБА_1 на місці події (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), жодним чином не звільняло останнього від обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що на відеозапису не міститься категорична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими та такими, що спростовуються відомостями зазначеного відеозапису, з якого чітко вбачається, що після зупинки автомобіля о 19.29 год. працівниками патрульної поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest та у КЗОЗ ХОР «ОНКЛ», на що ОСОБА_1 відмовився. Працівники патрульної поліції декілька разів повідомляли ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, однак останній свою думку не змінював, вважав, що своїми діями він не порушує ПДР України та категорично відмовлявся пройти відповідний огляд.

Суд звертає увагу, що згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 надав лише о 20:36 год., тобто через пів години після завершення процедури фіксування адміністративного правопорушення, та після телефонної розмови з адвокатом.

Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, у разі незгоди ОСОБА_2 з процедурою проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння, він мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався.

Доводи сторони захисту щодо складання працівниками поліції направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсності ОСОБА_1 , суд визнає необґрунтованими, оскільки таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження особи пройти такий огляд, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу такого огляду.

Складання поліцейським направлення у службовому автомобілі без безпосередньої присутності ОСОБА_1 не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не тягне за собою порушень прав ОСОБА_1 . Також суд переконався, що обстановка на місці події, яка зафіксована на боді-камери поліцейських, поведінка та вигляд водія, давали підстави поліцейським пред`явити вимогу водію ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння та не свідчить про їх упередженість до особи.

Суд акцентує увагу, що за своїм правовим значенням направлення на огляд є лише правовою підставою для проведення огляду лікарем медичного закладу.

Враховуючи викладене, направлення на огляд водія до медичного закладу передбачено для вручення лікарю у випадку його проведення, вручення копії направлення на медичний огляд іншим особам не передбачено законодавством.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на момент зупинки транспортного засобу він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд не бере до уваги, оскільки останній відмовився проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того суд зауважує, що чинне законодавство не передбачає право порушника самостійно обирати лікарняний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та без присутності поліцейського проходити такий огляд.

Будь-яке самостійне звернення особи до закладу охорони здоров`я з метою огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, не відповідає нормам статті 266 КУпАП та положенням Інструкції.

Відповідно до пункту 7 розділу I, пунктів 8, 9 розділу ІІ Інструкції, саме поліцейський забезпечує доставку особи для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, висновок фахівця в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_3 не відповідає вищевказаним нормам та відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Інструкції, є недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей довідки з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 отримав посвідчення водія.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він має стаж керування транспортними засобами більше 30 років.

Таким чином об`єктивно вбачається, що отриманню посвідчення водія передувало складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_1 знає ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Отже, суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Щодо доводів адвоката Рвачова О.О. про призначення адміністративного стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації без позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Статтею 25 КУпАП передбачено, що позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, судом не враховуються.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.

Отже, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено основне і додаткове стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва