Справа № 465/1300/25 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М. І.
Провадження № 33/811/838/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 09 травня 2025 року,

з участю потерпілої ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесять одну) гривню в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 10 лютого 2025 року о 19 год. 59 хв., по АДРЕСА_1 вчинила дрібне хулігангаство, а саме - душила, погрожувала та нецензурно висловлювалася до ОСОБА_2 , чим вчинила дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тобто адміністративне правопорушення, передбачене 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Вважає, що судом першої інстанції не перевірено та на підставі доказів не встановлено чи була подія зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, чи було вчинено

адміністративне правопорушення, чи винна вона у вчиненні правопорушення. Стверджує, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що місцевим судом не взято до уваги відсутність на місці події, на час прибуття на працівників поліції, заявниці ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що спростовує факт події 10 лютого 2025 року, про яку йдеться у заяві. Акцентує увагу на те, що пояснення у ОСОБА_1 працівником поліції відбиралося лише 13 лютого 2025 року, при цьому, у неї не з`ясовувалось про наявність обставин адміністративного правопорушення.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Справа двічі 19 червня та 04 липня 2025 року призначалася до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак, правопорушниця ОСОБА_1 та її захисник адвокат Гуменецький І.І., в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 про залишення постанови місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян,

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Громадський порядок урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров`я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №689307 від 13 лютого 2025 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №689307 від 13 лютого 2025 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП КУпАП, та особи-порушниці.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те. що вона не порушувала громадський порядок і спокій, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушницею своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо письмового клопотання адвоката Гуменецького І.І. про закриття справи стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, то такі апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи зазначене правопорушення ОСОБА_1 вчинено 10 лютого 2025 року, а рішення по справі про накладення на неї стягнення прийнято районним судом 09 травня 2025 року, тобто в межах строку, визначеного ч.2 ст.38 КУпАП.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні законні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Отже, доводи апеляційної скарги правопорушниці ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд вважає постанову місцевого суду законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 09 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесять одну) гривню в дохід держави без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.