ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/3867/24 Головуючий в 1 інст.Баруліна Т.Є.
Провадження №33/807/180/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кісельова О.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Кісельова О.М. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 25 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №904049 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким, 25 квітня 2024 року о 08 год. 00 хв. в м.Запоріжжя, по вул.Богдана Хмельницького, буд.23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №4145 від 25 квітня 2024 року. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Кісельов О.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ст.251 КУпАП, оскільки вказав у оскаржуваній постанові про те, що висновок від 24 квітня 2024 року №4159 не є доказом у справі.

Зауважує на тому, що він ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, біологічний матеріал не зміг надати з певних причин.

Наголошує, що лікар в медичному закладі надав ОСОБА_1 лише одну ємкість для відібрання біологічного матеріалу, що є порушенням вимог Інструкції, у зв`язку з чим результати такого огляду не можуть вважатись дійсними.

При цьому, вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги п.12 Інструкції, якою передбачено, що предметом біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя та рук.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кісельова О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904049 від 25 квітня 2024 року, з якого убачається, що 25 квітня 2024 року о 08 год. 00 хв. в м.Запоріжжя, по вул.Богдана Хмельницького, буд.23, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №4145 від 25 квітня 2024 року. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 квітня 2024 року;

- у висновку №4145 від 25 квітня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 відмовився від проходження повного медичного огляду;

- у акті медичного огляду №4145 від 25 квітня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті заступника командира взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Чернєва А., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 25 квітня 2024 року о 07:59 год. в м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул.Богдана Хмельницького біля буд.23 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Особу встановлено згідно з паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 . Стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА 1992557 за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.п.8.7.3.е ПДР України. Під час розгляду справи у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що водій погодився. Після прибуття на місце гр. ОСОБА_1 протягом двох годин не зміг надати біологічний матеріал та в подальшому лікар-нарколог зафіксував відмову, що підтверджується висновком лікаря №4145 від 25 квітня 2024 року. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №904049 за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось Тимчасовий дозвіл не видавався. Про повторність попереджений. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортним засобом без порушень ПДР України. Подія зафіксована на бодікамеру Motorola solution vb400 №471704,470279.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що його було зупинено працівниками патрульної поліції через проїзд на червоне світло. Виявивши ознаки на стан наркотичного сп`яніння, поліцейські запропонували проїхати на огляд до лікаря нарколога. Вони приїхали до лікарні, йому видали стаканчик для забору аналізів, однак він не зміг надати аналіз сечі на дослідження, оскільки не було природної потреби, за водою його не відпускали більше години, згодом вони знову зайшли до лікаря, але здати аналізи на дослідження він не зміг, тому був оформлений висновок, згідно з яким він відмовився від проходження огляду. Він з цим висновком не згоден, тому що не відмовлявся від проходження огляду, однак інші зразки для дослідження та аналіз крові лікар у нього не взяв.

Його захисник-адвокат Кісельов О.М. в суді першої інстанції просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, враховуючи що під час оформлення матеріалів та проведення огляду на їх думку були порушені норми Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме у ОСОБА_1 , враховуючи неможливість надати аналіз сечі, не були відібрані інші зразки, не було взято кров. Також, звернув увагу, що в той же день ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря нарколога, відповідно до висновку був тверезий.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано лікаря ОСОБА_2 , який пояснив, що стосовно ОСОБА_1 було складено висновок №4145 від 25 квітня 2024 року за те, що ОСОБА_1 протягом наданих йому двох годин не надав аналіз сечі на дослідження та відмовився від проходження огляду .

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Кісельов О.М. навели доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі. Додатково захисник звернув увагу на те, що лікар не відібрав у ОСОБА_1 інший альтернативний біологічний матеріал.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки, як стверджує захисник в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте не зміг надати біологічний матеріал з певних причин, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння останнього направлено на огляд до відповідного медичного закладу.

Зокрема, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджується відомостями, зазначеними в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 квітня 2024 року, та відеозаписом події.

Згідно з направленням від 25 квітня 2024 року, працівниками поліції в результаті огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: неприродна блідість, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , що підтверджується висновком лікаря №4145 від 25 квітня 2024 року.

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній погодився. Працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Далі, вказаним відеозаписом події зафіксовано, що лікар-нарколог запитав у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд, на що ОСОБА_1 відповів згодою. Після цього, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 та пояснив, що якщо останній протягом 2-х годин не надасть біологічний матеріал (сечу) це буде вважатись відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В подальшому відеозаписом події зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив, що наразі він не бажає йти до вбиральні. Лікар-нарколог надав ОСОБА_1 додатковий час для можливості надати біологічну речовину. Після спливу майже 2-х годин ОСОБА_1 разом з працівниками поліції повернулись до медичного закладу, де лікар-нарколог надав ОСОБА_1 стаканчик для відбору біологічної речовини, після чого, ОСОБА_1 прослідував до вбиральні, через певний час вийшов та повідомив, що не зміг надати біологічну речовину, на що ОСОБА_1 було повідомлено, що в нього залишилось 5 хв. для того, щоб останній надав біологічний матеріал. Далі, відеозаписом події зафіксовано, що майже зі спливом часу, ОСОБА_1 та працівники поліції знову повернулись до медичного закладу, де ОСОБА_1 вдруге не надав біологічну речовину (сечу) для дослідження. Після чого, лікар-нарколог в присутності ОСОБА_1 склав висновок про відмову від повного медичного огляду, оскільки ОСОБА_1 протягом встановленого часу (2 годин) не надав біологічну речовину (сечу).

Отже, з дослідженого відеозапису події убачається, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що узгоджується і з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Висновок лікаря КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

У вищевказаному висновку лікаря зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується підписом останнього без жодних зауважень.

Окрім того, з Акту медичного огляду, який був витребуваний з медичного закладу за клопотанням сторони захисту під час розгляду справи в суді першої інстанції, убачається, що ОСОБА_1 протягом наданого йому часу (2 годин) не надав сечу для проведення аналізу. В графі «висновок та діагноз за результатами огляду» зазначено відмовився від повного медичного огляду. В графі «заключний діагноз (за результатами огляду та тестів)» відмовився від повного медичного огляду. Вказаний Акт огляду повністю узгоджується з висновком лікаря.

До версії ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не зміг надати біологічну речовину через певні причини, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія нічим не підтверджена.

Відповідних доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 не надано.

За наведених обставин, інспектором поліції у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, на підставі висновку лікаря та інших матеріалів був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Порушення прав ОСОБА_1 під час його огляду у медичному закладі не убачається.

Зі скаргами на дії працівників поліції та лікаря - нарколога у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Разом з цим, згідно з положеннями п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи сторони захисту, заявлені під час апеляційного розгляду справи, про те, що лікар-нарколог не запропонував ОСОБА_1 надати на дослідження інший альтернативний біологічний зразок, самі по собі не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Більше того, відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до п.7 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, відібрання біологічного середовища необхідне для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Пунктом 12 передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно з п.13. для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В той же час, пунктом 14 визначено, що якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, в т.ч. відеозапису події, ОСОБА_1 перебував у свідомому стані та повний огляд останнього на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога не проведений у зв`язку з тим, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-яких клопотань щодо витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власної ініціативи збирати докази.

Те, що ОСОБА_1 в подальшому самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та за результатами такого огляду стану сп`яніння у нього не виявлено, що підтверджується висновком лікаря №4159 від 25 квітня 2024 року, який складений 25 квітня 2024 року о 15:20 год, не свідчить про відсутність в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, огляд проводився не у присутності поліцейського.

В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що, як зазначалось вище, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення - а саме у відмові, як водія, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кісельова О.М. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/3867/24