Справа № 359/4369/25
Провадження № 3/359/2145/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 292666, 06.04.2025 року о 18 год. 54 хв., в с. Гнідин, вул. Лісова, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 , не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою номер 267. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б), п. 13.1 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ЕПР1 № 292673, 06.04.2025 року о 19 год. 00 хв., в с. Гнідин, Бориспільський район, вул. Лісова, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП встановлено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Диспозиція ст. 36 КУпАП допускає розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав письмові пояснення та показав, що своєї вини не визнає у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі складеним відносно нього протоколом він не згодний, оскільки у викладенні в протоколі сутті правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому від проходження огляду відмовився. Вважає, що не можливо одночасно встановити факт керування в стані алкогольного сп`яніння та одночасно відмовитись від його проходження. Крім цього звертає увагу, що працівники поліції жодних ознак алкогольного сп`яніння відносно нього не встановлювали та навіть їх не озвучували. Погодився, що відмовився проходити огляд за допомогою газоаналізатора на місці зупинки, однак не відмовлявся від проходження такого огляду в лікарні. Більше того працівник поліції в порушення законодавства взагалі не запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано встановлення ознак алкогольного сп`яніння та його відмова від огляду в закладі охорони здоров`я. На підставі вище вказаного та за наявних обставин ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку особи, яка притягується до відповідальності та дослідивши матеріали справи щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, про порушення водієм ОСОБА_1 зазначених вище вимог ПДР, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 292666 від 06.04.2025; схемою місця ДТП, яка сталася 06.04.2025.

Встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, вивчивши відеозапис з боді-камер поліцейських та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений зважаючи на наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Згідно п. 9 розділу і Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 204/8036/16-а сформульовано правовий висновок, згідно якого адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу наведених вимог закону вбачається, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає два склади адміністративного правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292673 від 06.04.2025 зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак в подальшому зазначено, що водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, фабула протоколу про адміністративне правопорушення поєднує в собі два окремі склади адміністративних правопорушень. Отже, обґрунтованими є доводи ОСОБА_1 , що оскільки протокол поєднує в собі окремі склади адміністративних правопорушень, він позбавлений можливості реалізувати право на захист, оскільки не зрозуміло, від якого обвинувачення необхідно захищатися.

Оцінюючи наявне в адміністративному матеріалі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, суд звертає увагу на наступне.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція). Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Разом із тим, на підтвердження неухильного додержання поліцейським вимог Інструкції в частині виявлення і встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння до суду не надано належних і допустимих доказів. Доводи особи, яка притягується до відповідальності про те, що ознаки алкогольного сп`яніння у нього ніхто фактично не виявляв, підтверджуються долученими до матеріалів справи компакт-дисками із відеозаписами події, де не зафіксовано виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. На думку суду, відеозаписи, що містяться на цих дисках, підтверджують, що у порушення вимог п. 2-4 Інструкції, ознаки алкогольного сп`яніння поліцейським фактично не встановлювалися і ОСОБА_1 не повідомлялися без жодних мотивувань та обґрунтувань йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, зібрані у справі докази були отримані з істотним порушенням порядку, встановленого законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому не враховуються судом.

Суд звертає увагу, що на відеозаписах, які надані на чотирьох оптичних дисках, працівник поліції перерахував загальні ознаки перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, які передбачені законодавством, проте не встановлював які саме ознаки притаманні саме водію ОСОБА_1 . Встановлення даних ознак на відеозаписах відсутні. Водій ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на місці транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», однак не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі. В порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП поліцейський взагалі не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції не було роз`яснино вимоги ст.268 КУпАП, не роз`яснино наслідки складання протоколів як по ст.124 так і по ст.130 КУпАП. А тому, суддя погоджується із доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що достатньої кількості належних і допустимих доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку матеріали справи не містять. Не зважаючи на кількість оптичних дисків даної події, які приєднанні до матеріалів справи, з них вбачається, що увага була приділена лише встановленню обставин ДТП та фіксування надання неправомірної вигоди сторонньою особою працівникам поліції. Щодо доказів перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оцінка даним доказам надана судом вище.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, в даному випадку - органи Національної поліції. Однак в даному випадку даний обов`язок ними виконано не було.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Щодо вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, то враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, матеріали справи, на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу. Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , визнати винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA0010001; Отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37955989; Банк Отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку МФО - 899998; Код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________