КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2368/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рвачова Олексія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рвачова Олексія Олександровича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року о 02 год 45 хв. в м. Києві по вул. Міська, 1, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest. За результатом огляду результат позитивний і складає 1,66 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що з наявного в матеріалах справи відеозапису № 149457 видно, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», однак після цього виразив свою незгоду з отриманим результатом, а саме: 18 хв. 05 сек. поліцейський запитує «... ви з результатом згодні?», ОСОБА_1 - «я не знаю, що сказати», 22 хв. 42 сек. ОСОБА_1 - «в больницю», працівник поліції - «Та то їхати зараз ми не будемо».

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що працівниками поліції незгоду ОСОБА_1 було грубо проігноровано, повідомивши лише останньому, що у відношенні нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник вказує, що наявність підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан сп`яніння не може вказувати про його згоду з результатами огляду, оскільки працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 за що саме він проставляє підпис.

Не направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я після того, як останній виразив незгоду з отриманим результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», свідчить про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку № 1103, п. 7 Розділу 1 Інструкції № 1451/735 та недійсність огляду в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП , що у свою чергу безпосередньо вказує, на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник зазначає, що працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а тому вони порушили низку правових норм, зокрема ч. 3 ст. 29 та ст. 59 Конституції України, які є нормами прямої дії та гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право скористатися правовою допомогою захисника.

Крім того, просить засотувати більш м`яке покарання, оскільки наразі ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних силах України в тому числі безпосередньо в зоні бойових дій, право керування необхідне для виконання службових завдань, зокрема, для доставлення військових вантажів та особового складу ЗСУ до місць несення служби та виконання бойових завдань.

Отже, у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, просить застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.

11 червня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвокат Рвачова О.О. надійшли письмові пояснення, в яких він вказує, що при огляді ОСОБА_1 було порушено порядок експлуатації приладу Drager 6820, оскільки калібрування зазначеного приладу відповідно до інструкції здійснюється кожні 6 місяців, при цьому із чеку приладу Drager 6820 вбачається, що останнє калібрування здійснювалося 23 листопада 2023 року.

Також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Отже, направлення і проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців не належить до повноважень працівників поліції, а тому вимога про проходження огляду була безпідставною, незаконною та необґрунтованою.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно із п. п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 149457 від 13 жовтня 2025 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

- карткою обліку адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- чеком Drager Alcotest 6820 від 13 жовтня 2024 року о 03 год. 04 хв., прилад ARНК - 0521, принтер № ARНН - 0765, згідно якого у повітрі, що видихнув ОСОБА_1 виявлено 1,66 проміле алкоголю, та який підписаний ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13 жовтня 2024 року за допомогою Drager Alcotest 6820, згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння - 1,66 проміле, що також засвідчено відеозаписом з боді-камер працівників поліції;

- відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудних боді-камер працівників поліції № 477192 та № 475532, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року о 02 год 46 хв., тобто в комендантську годину, під час спілкування у водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Drager, а також роз`яснили можливість проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager. Результат позитивний 1,66 проміле, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 , дізнавшись про результат огляду, не висловив жодних заперечень щодо результатів огляду, підписав акт про проходження огляду, у якому вказано про його згоду із результатами такого огляду, що було підставою для складання адміністративного протоколу.

Жодних заперечень щодо проведеного огляду та його результатів за допомогою приладу Drager 6820 ОСОБА_1 ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті огляду не зазначив.

На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подію було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявної у справі сукупності доказів достовірно вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.9 а ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши вказані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 просив поїхати працівників поліції в лікарню, а саме на 22 хв 42 сек. відеозапис сказав «… в больницю…», під час перегляду в судовому засіданні відеозапису не знайшли свого підтвердження.

З врахуванням наведеного та змісту відеозапису з боді-камер працівників поліції, а також ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 який становить 1,66 проміле, підстав для визнання недійсними результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу Drager 6820, апеляційний суд не вбачає.

Доводи стосовного того, що підпис ОСОБА_1 в акті огляду на стан сп`яніння не вказує про його згоду з результатами огляду та те що працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення підпис поставив та в поясненнях написав «згоден», заперечень не висловив.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для пом`якшення покарання, адже захисником не наведено переконливих доводів щодо наявності у ОСОБА_1 необхідності керувати транспортним засобом у зв`язку з виконанням службових обов`язків, не зазначив кола таких обов`язків та не надав на підтвердження цих обставин жодних доказів.

Посилання скаржника в письмових поясненнях на те, що огляд на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу «Drager 6820», калібрування якого проводилося більше ніж 6 місяців до дати проведення такого огляду, не приймаються апеляційним судом з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Ст. 27 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, відповідно до якої калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», яке є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820». На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі «Drager Alcotest 6820», становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З даних тесту 3737 убачається, що останнє калібрування «Drager Alcotest 6820» заводський № ARHK-0521 проведено 23 листопада 2023 року, огляд ОСОБА_1 проведено 13 жовтня 2024 року, тобто протягом року з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад «Drager 6820» ARHK-0521, яким проведено огляд, є калібрований в часових межах визначених чинним законодавством.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Рвачова О.О. на те, що огляд відповідно до статті 266-1 КУпАП не належить до повноважень працівників поліції також є необґрунтованим, оскільки вказана стаття застосовується, коли військовослужбовець саме виконує обов`язки військової служби або перебуває на території військових частин.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Наведене вище вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги, формальний характер її доводів та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесенні постанови судом першої інстанції було вжито заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова Оболонського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рвачова Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб