ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1879/25 Справа № 185/4716/25 Суддя у 1-й інстанції - Мицак М. С. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Сліпця С.М.

апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Бакумова О.С. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

стосовно якої справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2025 року водій ОСОБА_1 27 квітня 2025 року о 13 год. 57 хв., керуючи автомобілем «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Степовій, 169 в с. Богуслав Павлоградського району, перед початком виконання маневру обгону, не впевнившись, що водій транспортного засобу, який рухався попереду, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, здійснила зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимог п. 14.2.б ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Оскаржуваною постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року справу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 , вимоги інкримінованого їй п. 14.2.б ПДР України не порушувала, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, за викладених в протоколі обставин, що не виключає її відповідальності за порушення інших вимог ПДР.

В апеляційній скарзі представник потерпілого Бакумов О.С. просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує, що постанова є незаконною, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції не було з`ясовано всі обставини у повному обсязі.

Вказує, що водій ОСОБА_1 стверджувала, що вона здійснювала обгін, а водій ОСОБА_2 завчасно не увімкнув поворот.

Зазначає, що не було призначено експертизу стосовно вирішення питання, ким саме було порушено правила дорожнього руху.

Вважає, що водій ОСОБА_1 створила умови для настання ДТП та саме її автомобіль скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , про що свідчить пошкоджена передня частина вказаного транспортного засобу.

Також вказує, що ОСОБА_1 не дотрималась вимог п. 10.1, 13.1 ПДР, що знаходиться у причинному зв`язку з ДТП.

Потерпілий та його представник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день та час апеляційного розгляду повідомлялися, про причини неявки не повідомили, питання про відкладення судового розгляду не порушували. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП їх участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили постанову суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

Так, згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема у рішення у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Аналізуючи фактичні обставини та наявні у матеріалах справи докази, якими вони підтверджуються, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про те, що матеріалами справи винуватість водія ОСОБА_1 не доведена.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок правильним, оскільки поясненнями водіїв, схемою ДТП та відеозаписом не підтверджується поза розумним сумнівом, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме внаслідок порушення вимог п. 14.2.б ПДР водієм ОСОБА_1 .

Так, обгрунтовуючи апеляційні вимоги, представник потерпілого зазначив, що водій ОСОБА_1 , яка рухалась позаду автомобіля ОСОБА_2 , через недотримання вимог ПДР створила умови для зіткнення, та саме її автомобіль скоїв наїзд на транспортний засіб ОСОБА_2 .

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_1 , вона, впевнившись у тому, що попереду не має зустрічного транспорту, почала маневр обгону. Автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 , який був попереду, не вмикаючи сигнал повороту, почав здійснювати поворот ліворуч. ОСОБА_1 одразу почала гальмувати, однак автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , продовжував здійснювати поворот.

Її пояснення узгоджуються із долученим до матеріалів справи відеозаписом з відеореєстратора, з якого вбачається, що перед автомобілем, на якому встановлений вказаний відеореєстратор, рухалися у попутному напрямку автомобіль синього кольору, а перед ним автомобіль ВАЗ. Під час руху автомобіль БМВ під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку позаду від автомобіля, на якому встановлено відеореєстратор, виїхавши на зустрічну смугу, здійснив обгін вказаного автомобіля, продовжив рух зустрічною смугою, здійснив обгін автомобіля синього кольору та наблизився до автомобіля ВАЗ, який у цей час несподівано почав маневр повороту ліворуч через смугу зустрічного руху. Водій автомобіля БМВ намагався запобігти ДТП шляхом гальмування та зміни напрямку руху ліворуч, втім уникнути зіткнення автомобілів не вдалося.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за весь час події відеозаписом не зафіксовано вмикання показників повороту на автомобілі ВАЗ. Більше того, коли автомобіль ВАЗ почав маневр повороту ліворуч, автомобіль БМВ вже тривалий час перебував на смузі зустрічного руху та водій ОСОБА_2 не міг його не побачити завчасно за умови виявлення ним належної обачності та виконання вимог п. 10.1 ПДР.

Згідно із п. 14.2.б ПДР, порушення вимог якого інкримінується водію ОСОБА_1 , остання повинна була перед початком обгону переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Зважаючи на те, що маневр обгону був розпочатий ОСОБА_1 до того, як автомобіль ВАЗ почав маневр повороту ліворуч, а вмикання на вказаному автомобілі покажчика повороту, тим більше завчасне, відеозаписом не підтверджується, вимоги зазначеного пункту ПДР водієм ОСОБА_1 порушені не були, а порушення інших вимог ПДР в рамках даного провадження останній не інкримінується.

Отже, порушення вимог п. 14.2.б ПДР водієм ОСОБА_1 не підтверджується дослідженими доказами, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи представника потерпілого не спростовують правильності вказаних висновків суду першої інстанції, оскільки в цілому вони полягають у переоцінці доказів у справі, із наданням їм оцінки на користь апелянта, яка вочевидь не відповідає їх дійсному змісту, з якою суд апеляційної інстанції не може погодитись.

У зв`язку із вищенаведеним підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Бакумова О.С., в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця