КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.07.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участю захисника Сімчук І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від ГАП БПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2025 року о 05-37 год. в с. Махнівка, дорога АД М-21, 244 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія, у встановленому законодавством порядку, із застосуванням прилад Алкотест 6820 прилад Драгер ARHK, результат позитивний, 0,87 промілле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за допомогою смс-повідомлення на контактний номер телефону, та через свого захисника. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення , стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інтереси особ, яка притягається до адміністративної відповідальності забезпечені участю його захисника у судовому засіданні, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності Сімчук І.А., в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 та просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, налдав відповідні письмові заперечення по провадженню. Зазначив про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працівники поліції не мали права складати на нього протокол про адміністративне правопорушення, це відноситься до компетенції військової служби правопорядку; калібровка приладу Драгер має проводитись, відповідно до стандартів, кожні 6 місяців, але даний прилад проходив востаннє калібровку 22.11.2024 р., що викликає сумнів у його показаннях; в роздруківці показань приладу відсутня інформація, до якого протоколу проводилось тестування на алкоголь, а також інформація про місце проведення тесту, тобто неможливо встановити, що така роздруківка відноситься саме до протоколу серії ЕПР1 № 362258; час, зазначений у роздруківці (час огляду), не співпадає з часом на боді-камерах поліцейських, різниця 14 хвилин, що свідчить про неточність роботи газоаналізатора; відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , спочатку поліцейським пред`являлись ОСОБА_1 ознаки перебування в наркотичному сп`янінні, ознаки алкогольного сп`яніння встановлені не були, тому відсутні були підстави для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362258 від 15.06.2025 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення; роздруківкою приладу Драгер Алкотест 6820 (останнє калібрування 22.11.2024 р.), прилад ARHK 0548, у якому вказано дату складання тесту 15.06.2025 р., час 05:53, ПІБ інспектора Ринсевич В.В., ПІБ особи, що тестують ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту 0,87 промілле, роздруківка підписана особою, яку тестують та інспектором, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначено, що огляд проведено з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, вказано, що огляд проводився за допомогою Алкотест 6820, прилад ARHK 0548, результати тесту позитивно 0,87 промілле, є відмітка, що з результатами тесту згоден ОСОБА_1 і підпис, зазначено про застосування відеореєстраторів.; складено висновок інспектором Ринсевич В.В. 15.06.2025 р.; причина зупинки водія підтверджується даними постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4979593 від 15.06.2025 р. у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються й відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, як водія, пред`явлення пояснень причини зупинки, проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер Алкотест 6820, прилад ARHK 0548, результати тесту позитивно 0,87 промілле.

Суд звертає увагу, що з наданих доказів у сукупності, враховуючи місце зупинки транспортного засобу (автодорога), вбачається доведеним факт керування ОСОБА_1 тьранспортним засобом марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , жодних доказів на простування цього суду не надано, отже, в цій частини доводи захисника є необгрунтованими.

Щодо належності роздруківки показань алкотестеру до матеріалів саме даного провадження, суд зазначає, що з даних протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду особи на стан сп`яніння, родруківки приладу, вбачається застосування саме приладу Драгер Алкотест 6820, прилад ARHK 0548. Та, приймаючи до уваги наведене, узгоджуючи дату, час вчинення адміністративного правопорушення, прізвище посадової особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, підписання роздруківки показань приладу ОСОБА_2 , суд вважає беззаперечно доведеним належність до даного провадження роздруківки приладу Драгер Алкотест 6820, ARHK 0548, як належного доказу.

Щодо калібровки приладу.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З роздруківки приладу Алкотест Драгер, доданої до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився 15.06.2024 р., дата калібрування зазначеного пристрою 22.11.2024 року, та дата наступного калібрування пристрою 22.11.2025 року.

Таким чином, у суду відсутні сумніви в правильності показу приладу, при цьому на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 самостійно обрав відповідну «трубку» для продуття, перевірив її цілісність.

В цій частині доводи сторони захисту також не знайшли свого підтвердження.

Щодо позиції сторони захисту про незгоду з результатами огляду на місці, суд зазначає наступне.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння від 05.06.2025 р. міститься відмітка про згоду з результатами огляду. На відео ОСОБА_1 висловлює незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, на пропозицію поліцейського проїхати до найближчого закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння (м. Козятин або Калинівка), ОСОБА_1 не погоджується, весь час намагаючись відійти з поліцейським, щоб не попадати в поле фіксації камери, з невідомих суду причин. Таким чином, досліджуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про фактичну згоду ОСОБА_1 з результатами показань приладу, яку він висловив своїми діями, не поїхавши на неодноразово висловлену позицію поліцейського, до найближчого медичного закладу для проведення освідування.

Отже, й вказані доводи захисника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо складання адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 362258 працівниками поліції.

Так, правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є правопорушенням в сфері дорожнього руху. Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні правил дорожнього руху не застосовується штраф як адміністративне стягнення лише до військовослужбовців, які проходять службу на посаді водіїв транспортних засобів Збройних Сил України. Інші військовослужбовці, які керують транспортними засобами, при порушенні правил дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно з статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), протокол за статтею 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) мають право складати уповноважені на це посадові особи органів внутрішніх справ, зокрема, Національної поліції.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушщення серії ЕПР1 № 362258 складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію про додавання до протоколу доказів (їх перелік), який узгоджується з наданими суду матеріалами. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі та не заперечувалось стороною захисту. В графі пояснення до протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що надасть пояснення в суді.

До інших доводів сторони захисту, суд відноситься до них також критично, вважаючи їх позицією захисту, при цьому, суд звертає увагу, що встановлення поліцейським на початку спілкування з водієм ознак наркотичного сп`яніння, потім визначення ознак алкогольного сп`яніння (на відео інший поліцейський, радить колезі провести перевірку ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, бо відчув запах алкоголю від нього), не свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин та в час, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 362258, в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також поліцейським проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини перебування порушника в стані алкогольного сп`яніння, та встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою технічного приладу.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його суду не надані, правопорушник є військовослужбовцем, до адміністративної відповідальності не притягався (докази зворотнього суду не надані), враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, предметом розгляду даної справи є питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, отже вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 1 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок (отримувач: ГУК у Вінницькій області/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), IBAN: UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ольга ДУРАЧ