ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ, СРСР, громадянина України, одруженого, військове звання підполковник, який обіймає посаду командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу №177 про військове адміністративне правопорушення від 07 травня 2025 року, за частиною 2 статті 172-15 КУпАП, за результатами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , встановлено, що в період часу з 23.01.2025 по 08.03.2025 отримане майно в якості міжнародної допомоги від країн-партнерів, зокрема: 9 мм пістолети Beretta Pistols - 1400 одиниць; 5,56 мм гвинтівки Colt M4 Rifle - 268 одиниць, додаткові стволи до них; приціли Trijicon Sight, Bore; Optical (RCO) - 267одиниць; магазини Magazine Cartrige 5,56 мм - 1072 одиниць; лазерні цілевказівники Target Location & Observ - 788 одиниць, які перебували у населеному пункту АДРЕСА_2 , у розташованому на території об`єкту " ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке, у відповідності до організаційно-розпорядчих документів військової частини НОМЕР_1 не перебувало у загальній системі охорони, під охорону встановленим порядком не передавалось та не було обладнано технічними засобами охорони, як це передбачено положеннями Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженою 29.06.2005 наказом Міністра оборони України № 359 та іншими відповідними нормативно-правовими документами.

З урахуванням вище викладених порушень, неналежного (недбалого) виконання службових обов`язків службовими (посадовими) особами військової частини НОМЕР_1 у військовій частині в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) невстановленими особами було викрадено військове майно. Як наслідок, розмір прямої дійсної шкоди державі складає 827 422,50 грн.

Разом з цим, в ході проведення службового розслідування, 09.03.2025 на місці події, з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, винних осіб, а також з метою проведення профілактичних заходів та доведення всіх форм відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової контррозвідки Служби безпеки України, оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_4 " проведені відповідні заходи.

За результатами проведення таких заходів 10.03.2025 о 11.20 під час повторного огляду території прилеглої до місця тимчасового розташування підрозділів військової частини НОМЕР_2 в населеному пункті АДРЕСА_2 було виявлено викрадене раніше зі сховища військове майно.

За такого, в період часу з 23.01.2025 - 08.03.2025 підполковник ОСОБА_1 , що є службовою особою військової частини НОМЕР_1 та постійно обіймає посаду командира військової частини НОМЕР_1 , на яку, крім іншого, покладено адміністративно-господарські функції, маючи реальну можливість виконувати належним чином службові обов`язки, виконуючи покладені на нього обов`язки військової служби, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, розуміючи протиправний характер та можливі наслідки своїх дій через особисту недисциплінованість та безвідповідальність, недбале ставлення до покладених на нього обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_2 неналежно виконав свої службові обов`язки, визначені статтями 11, 16, 59, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктом 7 Положення про військову частину НОМЕР_1 командування Морської піхоти Військово-морських Сил Збройних Сил України, затвердженого 30.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_3 N? 73, абзацу 2 пункту 4 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України N? 359 від 29.06.2005 (із змінами), зокрема у межах своїх повноважень заходів щодо забезпечення внутрішнього порядку, збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки військової частини НОМЕР_1 на належному рівні не виконав, внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 не встановив, точними відомостями про озброєння, боєприпаси, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині НОМЕР_1 не володів, завдання щодо сумлінного і чесного виконання військового обов?язку належним чином не виконав, не забезпечив належний облік, збереження майна служби забезпечення засобами ближнього бою та приладами розвідки і спостереження озброєння, що у причинно-наслідковому зв?язку призвело до викрадення в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) невстановленими особами було військового майна Збройних Сил України.

Водночас, внаслідок недбалого виконання командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 службових обов`язків державі завдано матеріальну шкоду у розмірі 827 422,50 грн., що виникла внаслідок викрадення невстановленими особами в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) військового майна Збройних Сил України.

Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що рішення суду є необґрунтованим, передчасним, постановленим без належного з`ясування обставин справи.

Зазначає, що факт крадіжки не є спірним, однак його розкриття - заслуга частини. Викрадене військове майно було виявлено та повернуто зусиллями виключно особового складу військової частини НОМЕР_1 , без залучення сторонніх підрозділів. Це свідчить про наявність внутрішнього контролю та здатність до ефективного реагування, а також про належну дисципліну в підрозділі. За фактом крадіжки, розслідування триває, а остаточні висновки щодо винних не встановлені.

Кримінальне провадження за фактом викрадення зареєстроване в ЄРДР, але його результати ще не оприлюднено. Більш того, існують підстави припускати, що до крадіжки можуть бути причетні власні військовослужбовці, що істотно ускладнює об`єктивну оцінку умов, в яких відбулося правопорушення, та обсяг відповідальності командира.

Звертає увагу, що судом було застосовано формальний підхід до оцінки дій командира. Так, у рішенні суду не враховано специфіки організації служби в умовах воєнного стану, особливого періоду та бойових завдань. Висновок щодо "недбалого ставлення до служби" ґрунтується переважно на формальному тлумаченні інструкцій, а не на реальній оцінці виконання обов`язків в районі виконання завдань.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення має ознаки обвинувального ухилу. Його складено без урахування об`єктивних факторів, які унеможливлювали належне виконання деяких організаційних вимог (відсутність технічних засобів охорони, обмежені ресурси тощо). У ньому фактично прирівняно офіцерів до недисциплінованих чи проблемних військових, що є принизливим і не відображає реального стану служби.

Зауважує, що було порушено презумпцію невинуватості.

Наголошує, що судом справу розглянуто без його участі, за відсутності даних щодо належного його сповіщення про час та дату судового розгляду. Проігноровано клопотання про допит свідків та витребування доказів.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Так, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений. Зокрема, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 №740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ та від 14.01.2025 №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 №4220-IX, з 05 год 30 хв 08.02.2025 продовжено воєнний стан. Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення в Україні діяв особливий період.

Відповідно до ст. ст. 11, 16, 26, 28, 30, 58 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

За змістом статті 3 Закону України «Про правовий режим військового майна у Збройних Силах України» встановлено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України, Служби безпеки України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України або в структурі Служби безпеки України воно набуває статусу військового майна. Закріплене військове майно використовується лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 6, 7, 8, 9 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затверджене 04.08.2000 постановою Кабінету Міністрів України №1225 зазначено, що облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності.

Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним. Військове майно непорушних запасів обліковується окремо від іншого військового майна. Облік військового майна ведеться як у мирний час, так і в особливий період на об`єктах військового (корабельного) господарства, у службах забезпечення органів військового управління, службах військових частин і з`єднань, на складах, базах, в арсеналах згідно з цим Положенням та відповідними нормативно-правовими актами Міноборони. Облік військового майна ведеться шляхом запису (відображення) в книгах (картках) обліку, інших матеріальних носіях інформації (далі - облікові документи) даних про кількість, якісний (технічний) стан, облікові та заводські номери, вартість (ціну) військового майна, а також про його рух, втрату та нестачу.

З Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої 27.09.2017 наказом Міністерства оборони України №440 у пункті 12 Розділу І вбачається, що посадові (службові) особи організовують та здійснюють ведення обліку військового майна відповідно до обов`язків, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), Положенням про військове (корабельне) господарство, положеннями про органи військового управління, функціональними (посадовими, службовими) обов`язками з урахуванням вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та цієї Інструкції.

За змістом пункту 1 Розділу ХІІ Інструкції з обліку, визначено, що приймання майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, благодійна, гуманітарна допомога, здійснюється матеріально відповідальною особою, яка приймає майно на відповідальне зберігання, на підставі даних, відображених у супровідних документах, у разі відсутності супровідних документів - на підставі пропозицій комісії, яка призначається наказом командира (начальника) військової частини (центру забезпечення), зі складанням акта приймання-передачі військового майна. Акт приймання-передачі військового майна є підставою для постановки майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, благодійна, гуманітарна допомога, на облік у службах забезпечення та фінансово-економічному органі військової частини (центру забезпечення).

Абзацом 1 пункту 2 Розділу ХІІ Інструкції з обліку передбачено, що у разі якщо у супровідних документах відсутні дані про вартість майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, благодійна, гуманітарна допомога, її визначення здійснюється комісією військової частини (центру забезпечення) зі складанням акта визначення вартості майна. Вартість майна визначається відповідно до вартості аналогічних предметів.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення №177 від 07 травня 2025 року, за результатами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , встановлено, що в період часу з 23.01.2025 по 08.03.2025 отримане майно в якості міжнародної допомоги від країн-партнерів, зокрема: 9 мм пістолети Beretta Pistols - 1400 одиниць; 5,56 мм гвинтівки Colt M4 Rifle - 268 одиниць, додаткові стволи до них; приціли Trijicon Sight, Bore; Optical (RCO) - 267одиниць; магазини Magazine Cartrige 5,56 мм - 1072 одиниць; лазерні цілевказівники Target Location & Observ - 788 одиниць, які перебували у населеному пункту АДРЕСА_2 , у розташованому на території об`єкту " ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке, у відповідності до організаційно-розпорядчих документів військової частини НОМЕР_1 не перебувало у загальній системі охорони, під охорону встановленим порядком не передавалось та не було обладнано технічними засобами охорони, як це передбачено положеннями Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженою 29.06.2005 наказом Міністра оборони України № 359 та іншими відповідними нормативно-правовими документами.

З урахуванням вище викладених порушень, неналежного (недбалого) виконання службових обов`язків службовими (посадовими) особами військової частини НОМЕР_1 у військовій частині в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) невстановленими особами було викрадено військове майно. Як наслідок, розмір прямої дійсної шкоди державі складає 827 422,50 грн.

Разом з цим, в ході проведення службового розслідування, 09.03.2025 на місці події, з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, винних осіб, а також з метою проведення профілактичних заходів та доведення всіх форм відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової контррозвідки Служби безпеки України, оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_4 " проведені відповідні заходи.

За результатами проведення таких заходів 10.03.2025 о 11.20 під час повторного огляду території прилеглої до місця тимчасового розташування підрозділів військової частини НОМЕР_2 в населеному пункті АДРЕСА_2 було виявлено викрадене раніше зі сховища військове майно.

За такого, в період часу з 23.01.2025 - 08.03.2025 підполковник ОСОБА_1 , що є службовою особою військової частини НОМЕР_1 та постійно обіймає посаду командира військової частини НОМЕР_1 , на яку, крім іншого, покладено адміністративно-господарські функції, маючи реальну можливість виконувати належним чином службові обов`язки, виконуючи покладені на нього обов`язки військової служби, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, розуміючи протиправний характер та можливі наслідки своїх дій через особисту недисциплінованість та безвідповідальність, недбале ставлення до покладених на нього обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_2 неналежно виконав свої службові обов`язки, визначені статтями 11, 16, 59, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктом 7 Положення про військову частину НОМЕР_1 командування Морської піхоти Військово-морських Сил Збройних Сил України, затвердженого 30.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_3 N? 73, абзацу 2 пункту 4 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України N? 359 від 29.06.2005 (із змінами), зокрема у межах своїх повноважень заходів щодо забезпечення внутрішнього порядку, збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки військової частини НОМЕР_1 на належному рівні не виконав, внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 не встановив, точними відомостями про озброєння, боєприпаси, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині НОМЕР_1 не володів, завдання щодо сумлінного і чесного виконання військового обов`язку належним чином не виконав, не забезпечив належний облік, збереження майна служби забезпечення засобами ближнього бою та приладами розвідки і спостереження озброєння, що у причинно-наслідковому зв`язку призвело до викрадення в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) невстановленими особами було військового майна Збройних Сил України.

Водночас, внаслідок недбалого виконання командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 службових обов`язків державі завдано матеріальну шкоду у розмірі 827 422,50 грн., що виникла внаслідок викрадення невстановленими особами в період з 07.03.2025 по 08.03.2025 (точний час не встановлено) військового майна Збройних Сил України.

Оцінюючи наданий протоколом про військове адміністративне правопорушення №177 від 07.05.2025, суд вважає його належним та допустимим доказом, оскільки він складений уповноваженою особою та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та особи, яка його склала, у тому числі й відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та містить підпис про отримання ним копії протоколу.

Зміст протоколу узгоджується з письмовими доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 доданими до матеріалів справи, згідно яких він повідомив про незгоду з викладеними обставинами в протоколі про адміністративне правопорушення;

- актом службового розслідування завершеного 06.04.2025;

- витягом з наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за №57 дск від 14.04.2025 про закінчення службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли злому дверей приміщення для зберігання зброї у НОМЕР_4 окремому батальйоні логістики 30 Корпусу морської піхоти Військово-Морських Сил Збройних Сил України, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення за фактом неналежного виконання службових обов`язків службовими особами військової частини НОМЕР_1 . За результатами завершеного службового розслідування за неналежне виконання службових обов`язків вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності командира НОМЕР_4 окремого батальйону логістики підполковника ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира НОМЕР_4 окремого батальйону логістики капітана ОСОБА_2 , заступника командира військової частини з озброєння начальника озброєння НОМЕР_4 окремого батальйону логістики майора ОСОБА_3 , т.в.о. за посадою заступника командира батальйону з озброєння начальника озброєння у період з 16.02.2025 по 03.03.2025, начальника служби забезпечення та утримання засобів ураження озброєння НОМЕР_4 окремого батальйону логістики старшого лейтенанта ОСОБА_4 , начальника служби забезпечення засобами ближнього бою та приладами розвідки і спостереження озброєння НОМЕР_4 окремого батальйону логістики старшого лейтенанта ОСОБА_5 , командира роти матеріального забезпечення НОМЕР_4 окремого батальйону логістики капітана ОСОБА_6 ;

- бланком отримання пояснень від 23.03.2025 від ОСОБА_1 , який пояснив, що облік, стан та облік майна (в тому числі озброєння) проводиться комісією на підставі наказів командира військової частини про інвентаризацію. Результати перевірок оформлюються актами. Групою психологічного супроводу та відновлення розроблений та затверджений комплекс заходів профілактики та запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, що стосується збереження зброї та боєприпасів;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №07 від 24.04.2024 було затверджено план охорони та оборони ЗПЛ 67 обл та призначено відповідальним з обов`язковим контролем за несення служби по об`єктам «меркурій» старшого лейтенанта ОСОБА_6 командира роти матеріального забезпечення;

- витягом з ЄРДР від 09.03.2025 номер кримінального провадження 0000150 за фактом зникнення стрілецької зброї, правова кваліфікація ч. 1 ст. 262 КК України;

Фактичні обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, як командир військової частини НОМЕР_1 у межах своїх повноважень не вживав достатніх заходів щодо забезпечення внутрішнього порядку, збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки військової частини НОМЕР_1 на належному рівні, внутрішній порядок, який би гарантував неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 , не володів точними відомості про озброєння, боєприпаси, матеріальні засоби, не забезпечив належний облік, збереження майна служби забезпечення засобами ближнього бою та приладами розвідки і спостереження озброєння, що у причинно-наслідковому зв`язку призвело до викрадення в період з 07.03.2025 - по 08.03.2025 рік невстановленими особами військового майна Збройних Сил України - чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що судом було застосовано формальний підхід до оцінки дій командира та не враховано специфіки організації служби в умовах воєнного стану, особливого періоду та бойових завдань, а висновок щодо "недбалого ставлення до служби" ґрунтується переважно на формальному тлумаченні інструкцій, а не на реальній оцінці виконання обов`язків в районі виконання завдань є неспроможними з огляду на наступне.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до Витягу з положення про військову частину НОМЕР_1 затвердженої Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 30.09.2023 №73 на командира військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний: підтримувати батальйон у бойовій та мобілізаційній готовності; керувати бойовою підготовкою і вихованням особового складу; забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів батальйону, їх своєчасне поповнення до визначених норм; керувати розробленням і виконанням планів бойової та мобілізаційної готовності і бойової підготовки, особисто розробляти план раптової перевірки бойової готовності; своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки та професійної діяльності військовослужбовців, організації заходів з морально-психологічного забезпечення; проводити навчання з підрозділами, вести підготовку штабу, проводити заняття з командирами підрозділів, з їх заступниками та начальниками служб; проводити контрольні заняття з підрозділами після закінчення їх бойового злагодження; щомісяця і по закінченні певного періоду навчання і навчального року підбивати підсумки бойової підготовки й стану військової та виконавської дисципліни; керувати добором кандидатів для зарахування на військову службу за контрактом, а також розподілом за підрозділами поповнення, яке прибуло до полку, вручення йому озброєння і техніки, приводити нове поповнення до Військової присяги; знати фактичний стан справ у військовій частині щодо забезпечення охорони державної таємниці, постійно вивчати та аналізувати всі сторони діяльності військової частини з метою виявлення можливих каналів витоку секретної інформації (в тому числі технічних каналів витоку секретної інформації) та вживати ефективних заходів щодо їх закриття з урахуванням завдань, що виконуються, умов обстановки та можливостей технічних засобів розвідки; організовувати охорону військової частини, здійснювати контроль за несенням вартової та внутрішньої служб, особисто перевіряти їх стан; створювати умови, необхідні для належної організації режиму секретності та ведення секретного діловодства, визначати для цього приміщення, матеріально-технічні засоби, транспорт, охорону; організовувати бухгалтерський облік військового майна та інше.

Тобто, саме ОСОБА_1 , як командир військової частини НОМЕР_1 у межах своїх повноважень мав вжити достатніх заходів щодо забезпечення внутрішнього порядку, збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки військової частини НОМЕР_1 на належному рівні, внутрішній порядок, який би гарантував неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Посилання апелянта на те, що судом справу розглянуто без його участі, за відсутності даних щодо належного його сповіщення про час та дату судового розгляду є неприйнятними та спростовуються матеріалами провадження, відповідно до яких судовий розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом неодноразово призначався до розгляду, про що завчасно та належним чином було повідомлено ОСОБА_1 . Крім того, ним до суду направлялись пояснення, клопотання, також було подано заяву про розгляд справи за його відсутності. За такого, судом першої інстанції відповідно до вимог ст.268 КУпАП розглянуто справу за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта, на те, що судом першої інстанції проігноровано клопотання про допит свідків та витребування доказів є неспроможними з огляду на наступне.

Так, оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та є формою захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і мають очевидну спрямованість на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

За такого, посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка. Крім того, апеляційний суд наголошує, що апелянтом не надано будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.