Справа № 944/1761/25
Провадження №3/944/1214/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_3 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

29 березня 2025 року, о 15 год 00 хв, солдат ОСОБА_1 , в умовах правового режиму воєнного стану, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_2 , а саме: різкий характерний запах алкоголю, нерівна хода. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АлкоФор 505 №00458 та в закладах здоров`я відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Олексів Р.Й. пояснив, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП. Того дня, коли відносно нього був сладений протокол про адміністративне правопорушення, алкоголь не вживав. До нього підійшли посадові особи військової частини та повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. З даним твердженням він не погодився та заперечив, а також попросив забезпечити при проведенні огляду участь юриста чи іншої сторонньої особи, однак йому було вімовлено. Так-як його клопотання не було задоволено, тому він відмовився від проходження огляду. У ОСОБА_1 склалися неприязні відносини з керівництвом військової частини, тому він сумнівався, що огляд буде проведено належно та об`єктивно. Він був готовий пройти огляд в медичному закладі чи навіть на території військової частини, але в присутності адвоката, юриста військової частини, чи іншої незалежної особи. В протоколі ОСОБА_1 не вказував жодних пояснень, оскільки не мав довіри до командування військової частини. Вони просили допитати свідків, які підписувати протокол, однак не вдалось забезпечити їх участь у судовому засіданні.

Оцінивши доводи захисника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Незважаючи на невизнання вини, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 березня 2025 року, в якому викладена суть та обставин адміністративного правопорушення, а саме відмова ОСОБА_1 від проходженя огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився також відмовився від підпису у ньому.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.

Пояснення захисника Мисліцького М.Б., що він відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, що в нього склалися неприязні відносини з командуванням військовохї частини та йому було відмовлено в присутності при огляді адвоката чи інших незалежних осіб, є голослівними та не підтверджені жодними належними доказами.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 172-20 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник