Справа № 212/6645/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України; яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності; яка ніде не працює; зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

30.05.2025 о 00:08 годині в м. Кривий Ріг по вул. Січеславського, біля будинку 26, водій (власник авто) ОСОБА_1 здійснила передачу керування транспортним та допустила до керування транспортним засобом Volkswagen Passt д.н.з. НОМЕР_2 , громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота). ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд за допомогою газоаналізатору Драгер 6820, результат тесту № 1581 показав 1.16 проміле. З результатом огляду ОСОБА_2 не погодився, тому його було доставлено до медичного закладу КЗ «КБЛНПД`ДОР» де ОСОБА_2 повторно пройшов огляд, і результат становив 1.20 проміле. Правопорушення зафіксовано на технічний бодікамери 475136,475213,475178 та службовий відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9 г ПДР України та вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Адвокат Загрійчук Д.К. просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, а тому ОСОБА_1 не передавала автомобіль, оскільки останній користується ним оскільки авто належить на праві спільної сумісної власності подружжю. Крім, того працівники поліції не надали доказів того, що ОСОБА_1 знала, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також, працівниками поліції не додано доказів, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме не додали висновок медичної установи.

ОСОБА_1 подала клопотання та також, просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування зазначила, що доказів того ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння не надано, а також що він притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Також, зазначає, що їх автомобіль безпідставно було зупинено, не надано доказів керування автомобілем, не було відсторонено особу від права керування, відеозапис не є непереривним.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345713 (а.с. 2), рапорт (а.с. 4), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а також що у останньої відсутня повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 5), відеозапис з бодікамери (а.с. 6), картка обліку адміністративного правопорушення (а.с. 7), лист Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції від 16.06.2025, де зазначено, що станом на 12.05.2025 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з вимог ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від23.12.2005 року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1ст. 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Таким чином, для настання відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: 1) особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним; 2) власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп`яніння, однак незважаючи на цю обставину, відбувається передача керування транспортним засобом.

П. 2.9 «г» Правил дорожнього руху визначено, що водієві заборонено передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Суд звертає увагу, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення від 30.05.2025 обставини правопорушення не підтверджуються зібраними доказами у справі, а саме відсутній доказ, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також, відсутні докази що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (згідно п.2.9.а ПДР України), що в свою чергу було б підставою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Тобто обставини, що підлягають доказуванню у цій справ не були доведені належними та допустимими доказами, які б підтверджували знаходження водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Водночас необхідно враховувати, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в рамках фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, проте відсутність фактичних даних, які б вказували на перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, якому передається право керування вказує на той факт, що фактичні обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України є недоведеними, оскільки безсумнівно стверджувати протилежне не вважається за можливе в умовах відсутності відповідних доказів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ