Справа № 129/1305/25
Провадження № 33/801/678/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 червня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В постанові суду зазначено, що 28 березня 2025 р. о 17:00 годині в с. Борсуки по вул. Жовтневій Гайсинського району, водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом "Мустанг МТ-150" д.н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії А, повторно протягом року: був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА №3864410 від 15.01.2025, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 19 червня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду, матеріали справи направити до суду першої інстанції для призначеного нового розгляду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 в судовому процесі передбачені КУпАП, позбавив його можливості брати участь в судовому розгляді, давати пояснення та подавати докази, які є конституційною гарантією.Вказує, що для реалізації свого права на захист він подав до суду першої інстанції заяву щодо відкладення розгляду справи для укладення угоди із адвокатом. В подальшому, перед наступним судовим засіданням адвокат звернулася до суду із заявою для ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, однак суд проігнорував дане клопотання та розглянув справу у їх відсутність.

Наголошує, що докази, які містяться в матеріалах справи, не свідчать про наявність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а висновки суду щодо доведеності факту керування мотоциклом не відповідають фактичним обставинам справи, а саме на відеозаписі не зафіксовано факту керування мотоциклом. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що він не керував мотоциклом, там не було навіть бензину, він переводив його з подвір сестри до свого подвір`я, коли під`їхали працівники поліції, перевірили документи і склали на нього протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частинами 2-4 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.5 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП на підставі матеріалів справи .

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження факту керування ним мотоциклом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Як вбачається з портативного відеореєстратора нагрудної камери працівника поліції (відео під назвою «Гоцан 126 ч5») відео розпочинається з того, що працівник поліції каже комусь «зараз поспілкуємось пару хвилин», потім видно як він переходить дорогу, в цей час зліва під`їжджає машина патрульної поліції, де на узбіччі стоїть мотоцикл, на якому сидить ОСОБА_1 , мотоцикл не рухається, двигун не заведений.

Суд першої інстанції не звернув уваги та не дослідив те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки його, а відеозапис починається з того моменту, коли працівники поліції підійшли до нерухового транспортного засобу під час його стоянки, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення не містять всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, - є невірними.

Неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не мотивована, суд не проаналізував жодного доказу у справі, а обмежився написанням однієї фрази: «Оскільки винуватість ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справ, визнаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення….». Такий виклад судового рішення є кричущим та недозволеним, суперечить основоположним принципам судочинства. Наведення мотивів, з яких виходить суд, є обов`язковим і беззаперечним, а їх не зазначення може бути підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд виснує, що судом було застосовано спрощений підхід до судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, проігноровано права особи, яка притягається до відповідальності, що є неприпустимим.

Крім того, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки неявка у судове засідання правопорушника не перешкоджає розглядові справи лише за умови, що він у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду скарги і від нього не надійшло заяви про відкладення справи.

Між тим, суддя першої інстанції знехтував вказаними вимогам закону: матеріали справи містять клопотання адвоката скаржника від 09 червня 2025 року про відкладення судового засідання для ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 15).

Проте, незважаючи на наявність вказаної вище заяви, суддя розглянув справу через два дні (11 червня 2025 року)у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката, що є грубим порушення прав особи, зокрема права на захист.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 червня 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета