КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3665/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Святенка Івана Петровича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва Кваши А.В. від 30 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278014, 21 березня 2025 року о 22.31 год. м. Київ, проїзд Володимирський, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом TOYOTA COROLLА, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Святенко І.П. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у справі відсутні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на відеозаписі із боді-камери працівників патрульної поліції відсутній факт пропозиції з боку працівників поліції до ОСОБА_1 щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено вимоги встановлені законодавством щодо процедури його проведення. Направлення ОСОБА_1 на огляд в закладі охорони здоров'я видано не було.

Вказує, що судом не було враховано, що після складання протоколу ОСОБА_1 поцікавився чи може він продовжувати рух самостійно на своєму транспортному засобі, і поліцейські повідомили, що він далі може продовжувати рух самостійно. Відтак, поліцейські підтвердили відсутність у них реальних законних підстав направлення ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважував, що працівник поліції не оглядав візуально додатково з метою виявлення наявності чи підтвердження ознак сп`яніння, таких як порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Відтак, у працівників поліції були відсутні законні підстави направлення ОСОБА_1 на огляд стану алкогольного сп`яніння та дані протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Святенко І.П. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. п. 2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278014, 21 березня 2025 року о 22:31 год., м. Київ, проїзд Володимирський, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом TOYOTA COROLLА, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278014 від 21 березня 2025 року;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 березня 2025 року;

відеозаписом з бодікамери;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4323852 від 21 березня 2025 року.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що поліцейський пропонує пройти водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ( час запису 22:20:20), на що останній відповів, що може (час запису 22:20:27, 22:21:29). Поліцейський повідомив, що зараз підвезуть «Драгер» (час запису 22:21:32). В подальшому, водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він до 0,3 випив сьогодні (час запису 22:22:46). Поліцейській сказав, що рішення приймати водію (час запису 22:23:24). Потім ОСОБА_1 , що пив пиво (22:23:27), на що поліцейській сказав, що покаже (час запису 22:23:39). В подальшому, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (час запису 22:24:58, 22:26:39), після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 сказав добре (час запису 22:27:29).

Наявні у справі докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі із боді-камери працівників патрульної поліції відсутній факт пропозиції з боку працівників поліції до ОСОБА_1 щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено вимоги встановлені законодавством щодо процедури його проведення, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 відмовився взагалі проходити огляд на стан сп`яніння (як на місці зупинки, так і у медичному закладі), з огляду на вживання ним алкоголю, про що він сам зазначив працівнику поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави направлення ОСОБА_1 на огляд стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим і було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДРУкраїни та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПдоведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Святенка Івана Петровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов