Справа №: 398/2821/25
провадження №: 3/398/940/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" липня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 307832 від 21 квітня 2025 року 06 квітня 2025 року в Кіровоградській області, м. Олександрії, вул. Козацький шлях, 95, водій керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився відповідно до встановленого законом порядку в закладі охорони здоров`я КП «Центральна міська лікарня м. Оленксандрії» Олександрійської міської ради та підтверджується висновком 16 від 14 квітня 2025 року. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом за адресою місця проживання, зазначеною у протоколі, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду, не повідомив про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надав, з метою виконання завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо своєчасного з`ясування обставин кожної справи, враховуючи принцип розумності строків розгляду справ судом, на який покладено обов`язок швидкого здійснення правосуддя, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Всі обставини правопорушення та елементи його складу правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими до суду, в ході її судового розгляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке має кваліфікуючу ознаку - вчинення його особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП особа двічі протягом року має бути піддана стягненню за вчинення зазначених дій.

На підтвердження ознаки повторності до протоколу додано довідку, з якої вбачається, що відносно ОСОБА_1 08 квітня 2024 року складено протокол ААД № 542927 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 11 квітня 2024 року складено протокол ААД № 542958 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були направлені до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. В той же час, з довідки також вбачається, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП справи про адміністративні правопорушення на підставі зазначених протоколів було об`єднано та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, з наданої довідки судом встановлено, що ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню один раз. Інших доказів, які б підтверджували притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 двічі протягом року за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, матеріали справи не містять.

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Отже, факт вчинення особою діяння, що містить склад відповідного адміністративного правопорушення, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами патрульної поліції.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суддя вважає, що матеріали справи не підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, КУпАП визначає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключає провадження у справах про адміністративні правопорушення (ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП).

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 130, ст.ст. 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десять днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя І.П. Шинкаренко