Провадження по справі № 3/522/4685/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Тетьковій В.М., за участю адвоката Климович Ф.С., діючого в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Острик О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, Одеської область, громадянина України, українця, командира відділення 2 ДПРЧ 6 ДПРЗ Головного управління ДСНС України в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи командиром відділення 2-ої державної пожежно-рятувальної частини 6-го державного рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014, являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, буз поважних причин подав 23.02.2024 о 14 год. 18 хв. декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45, п.п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпА, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, просив провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що подав декларацію 23.02.2024, так як не знав, що щорічну декларацію за 2022 рік треба було подавати до 31.01.2024 включно.

У судовому засіданні адвокат Климович Ф.С., діючий в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Свої доводи мотивував тим, що ОСОБА_1 у декларуємий період мав члена сім`ї батька, який був мобілізований та у 2023-2024 роках був військовослужбовцем ЗСУ в проходив службу у бойових частинах.

Таким чином, на думку адвоката, ОСОБА_1 , відповідно до положень п. 14 ст. 45 «Про запобігання корупції» має право подати визначені статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин припинення або скасування воєнного стану чи звільнення родича з військової служби.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи, а тому просила визнати його винуватим у вчиненні вказаного правопорушення та просила призначити ОСОБА_1 мінімальне стягнення згідно санкції статті, за якою передбачено адміністративну відповідальність, посилаючись на визнання особою своєї вини.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 55/2025 від 13.06.2025, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, лише 23.02.2024 о 14:18 год., тобто несвоєчасно.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Склад адміністративного правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 55/2025 від 13.06.2025 матеріалами адміністративної справи, а саме: скріншотом з єдиного державного реєстру декларацій; декларацією ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами адміністративної справи.

Ці докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи не містять та стороною захисту не надано суду доказів, які свідчать про існування дійсно об`єктивних та непереборних для ОСОБА_1 обставин, які унеможливлювали вчасне подання ним щорічної декларації за 2022 рік, у зв`язку з чим доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, суд визнає безпідставними.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування наступає в разі відсутності поважних причин несвоєчасного подання.

Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Про що зазначено в листі ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією». Зазначений в листі перелік поважних причин не є вичерпним, а приведений лише як приклад.

Військовий статус члена сім`ї не входить до цих зазначених причин і тому не визнається поважною підставою для несвоєчасного подання.

Доводи сторони захисту, що у ОСОБА_1 у декларуємий період мав члена сім`ї батька, який був мобілізований та у 2023-2024 роках був військовослужбовцем ЗСУ в проходив службу у бойових частинах, а тому, відповідно до положень п. 14 ст. 45 «Про запобігання корупції» має право подати декларацію визначені статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби суд не бере до уваги, оскільки ч.?1 ст.?172?6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особами, на яких поширюються положення Закону «Про запобігання корупції». Цим Законом серед суб`єктів декларування названі посадовці чи інші особи, незалежно від того, чи їхні члени сім`ї мають інший статус (військовий тощо). Тобто, навіть якщо член родини військовослужбовець, це не змінює обов`язку самого декларанта щодо подачі декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже зазначалось, згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Факт несвоєчасності подачі відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасності подачі відповідної декларації ОСОБА_1 не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 9, 23, 33, 34, 40-1, 172-6, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ