Справа № 387/716/25
Номер провадження по справі 3/387/471/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суді Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Ірхою Т.О.

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника Бабкова О.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює "СФГ Паросток", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

До Добровеличківський районного суду Кіровоградської області від ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №537161 від 25.04.2025, ОСОБА_2 25.04.2025 о 13 годині 30 хвилин керував транспортним засобом BMW 320D державний номерний знак НОМЕР_2 на ґрунтовій дорозі сполученням с.Олександрівка-П`ятихатки та не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3 "б" та п. 2.3."д" ПДР України.

Постановою Добровеличківського районного суду від 02.06.2025 по даній справі було призначено судову автотехнічну експертизу.

08.07.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта №2676-Е від 17.04.2025 року, у висновках якого зазначено наступне:

Фактичні дії водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 , усупереч вимогам ПДР, який допустив виїзд його автомобіля на зустрічну смугу руху, обумовили неминучість його зіткнення з автомобілем BMW 320D, тому що будь-які однобічні дії водія а/м BMW 320D ОСОБА_2 , передбачені вимогами п.12.3 ПДР для запобігання ДТП - не виключали зіткнення. У цьому зв`язку, регламентація належних дій водія автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 по запобіганню зіткнення з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для руху вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, є формальною.

В розглянутій дорожній обстановці належні дії водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 регламентувались вимогами п. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 13.1 та13.3 ПДР.

У фазі розвитку, що передувала даній дорожньо-транспортній ситуації у відношенні водія автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 , з експертної точки зору не вбачається об`єктивних ознак відступу його дій від вимог Правил дорожнього руху, що регламентують рух на даній ділянці дороги. Оскільки перед ДТП водій автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та не дотримався умов безпечного роз`їзду з зустрічним автомобілем BMW 320D, слід заключити про невідповідність дій водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 вимогам. п. 1.2, 10.1, 13.1 та 13.3 Правил дорожного руху.

В розглянутій дорожній обстановці, водій автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Opel Vivaro.

Діючи у відповідності до вимог пп. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 13.1 та 13.3 ПДР, водій автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем BMW 320D.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 не перебувають в причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобілів BMW320D Ta Opel Vivaro.

В причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобілів BMW 320D та Opel Vivaro знаходяться невідповідні вимогам п. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 13.1 та 13.3 ПДР дії водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечує. В поясненнях, наданих в судовому засіданні 02.06.2025 та на відео, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 зазначив, що рухався зі сторони с. П`ятихатків в напрямку с. Олександрівка по ґрунтовій дорозі. Під час руху він побачив автомобіль марки Opel Vivaro, який спочатку їхав по своїй смузі, але згодом почав зміщуватись ліворуч - у напрямку смуги руху ОСОБА_2 . Щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_2 спробував об`їхати автомобіль Opel Vivaro, повернувши ліворуч, оскільки побоювався маневру вправо. Однак у цей момент водій Opel Vivaro різко звернув праворуч, і майже одразу автомобіль Opel Vivaro зіткнувся з правим боком автомобіля ОСОБА_2 . На запитання працівника поліції "З якою швидкістю ви рухалися?", ОСОБА_2 відповів: "60 км/год". Також зі слів ОСОБА_2 , до приїзду працівників поліції водій ОСОБА_3 не заперечував свою провину та визнав, що рухався по центру дороги.

Захисник Бабков В.В. в судовому засіданні клопотав про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2025 у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Наголосив, що саме дії водія автомобіля марки Opel Vivaro призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено і висновком експерта.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 заперечив проти висновків судової інженерно-технічної експертизи. Запевняв, що не рухався по ценрту дороги, а по смузі в напрямку руху. Причиною зіткнення автомобілів він вважає високу швидкість автомобіля ОСОБА_2 .

У письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначив, що рухався зі сторони с. Олексанрівка в напрямку автодороги Е50, коли побачив зустрічний автомобіль марки BMW 320D. Після цього він почав гальмувати, але водій BMW 320D почав з`їжджати на його смугу з невідомих причин. У результаті цього сталося зіткнення передньою частиною автомобіля ОСОБА_1 та правою стороною автомобіля BMW 320D.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив задоволити подане до суду клопотання про допит свідка ОСОБА_4 ..

Суд поставив на обговорення клопотання ОСОБА_1 .

Захисник Бабков О.О. заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись при цьому на те, що ОСОБА_5 була присутня в судовому засіданні 02.06.2025 при розгляді справи по суті, тому її покази не можуть вважатися об`єктивними.

ОСОБА_2 підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про що постановив постанову із занесенням до протоколу судового засідання від 10.07.2025. При цьому суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Отже, особа, учасники судового провадження мають право заявляти клопотання про виклик свідків та витребування певних доказів. Проте таке клопотання має бути належним чином обґрунтованим. Автор клопотання має пояснити судді, які саме обставини особа має довести або спростувати перед судом за допомогою доказів, про витребування яких він просить суд, чи за допомогою показів свідка, про виклик якого клопоче.

Заявляючи клопотання (заяву) про виклик свідка необхідно обґрунтувати необхідність виклику свідка; повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка; навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, заперечуючи проти факту вчинення особою адміністративного правопорушення, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка, чи доказів.

Обгрунтовуючи своє клопотання ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_5 була свідком події ДТП та може підтвердити його слова.

Суд зважає, що ОСОБА_5 була присутня безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, яке відбулося 02.06.2025, де мала можливість надати пояснення по суті справи. Проте, відповідного клопотання ОСОБА_6 не заявлено. Поміж з тим, вказана особа не зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №537161 від 25.07.2025 як свідок. Таким чином, суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для повного та всебічного розгляду справи.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, в тому числі висновок №647/25-27 від 04.07.2025, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За нормоюст. 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст.6Конвенціїпрозахист правлюдиниіосновоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення КонституційногоСудуУкраїнивід 22грудня2010рокузаN23-рп/2010 усправі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1КодексуУкраїнипро адміністративніправопорушення зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зіст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.2.3.д ПДР України, водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Як зазначено у висновку експерта №647/25-27 від 04.07.2025: оскільки перед ДТП водій автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та не дотримався умов безпечного роз`їзду з зустрічним автомобілем BMW 320D, слід заключити про невідповідність дій водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 вимогам. п. 1.2, 10.1, 13.1 та 13.3 Правил дорожного руху; в розглянутій дорожній обстановці, водій автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Opel Vivaro; діючи у відповідності до вимог пп. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 13.1 та 13.3 ПДР, водій автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем BMW 320D; в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 не перебувають в причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобілів BMW320D Ta Opel Vivaro; в причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобілів BMW 320D та Opel Vivaro знаходяться невідповідні вимогам п. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 13.1 та 13.3 ПДР дії водія автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_1 ..

Даний висновок експерта узгоджується з поясненнями учасників ДТП наданих безпосередньо на місці ДТП та зафіксованих на боді-камеру працівником поліції, схемою місця ДТП, які суд також враховує та бере до уваги.

Так, з відеоматеріалів, що містяться у справі, видно, як водій автомобіля Opel Vivaro у спілкування з працівником поліції повідомляє, що він об`їжджав каміння, тому рухався по центру дороги, а водій BMW 320D рухався по своїй смузі. На запитання працівника поліції "Ви рухалися зі швидкістю 100 км/год?"- ОСОБА_1 (на відеофайлі під номером "0000000_-0015" 01:22 хвилин) відповів: "та ні, вище". Також водій ОСОБА_1 висловився, що винні обидва водії.

Суд, дослідивши та надавши оцінку наведеним доказам, вважає їх допустимими, достатніми та переконливими доказами відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких інших достатніх та переконливих доказів того, що водій автомобіля BMW 320D ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3б, 2,3д, ПДР України, які зазначені в протоколі, суду не надано.

Тобто факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення водієм п.п. 2.3б, 2,3д, ПДР України, що призвело ДТП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись статтями 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Постанова складена та підписана 11.07.2025

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО