Провадження № 3/761/5155/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного фахівця відділу будівництва та експлуатації нерухомого майна Департаменту ресурсного забезпечення апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 23.04.2025 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2021 рік; декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охонлений раніше поданими деклараціями (при звільненні); а також щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні правопорушень та пояснила, що вона приділила належної уваги щодо відновлення декларування.

Прокурор Шкурпело Р.В. уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією.

Суд, заслухавши особу щодо якої складено протоколи, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, на підставі наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.04.2013 №142 ОСОБА_2 , призначено на посаду головного фахівця відділу будівництва та експлуатації нерухомого майна Департаменту ресурсного забезпечення апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Наказом від 11.12.2019 № 515 Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання - майор служби цивільного захисту.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб начальницького складу служби цивільного захисту.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного фахівця відділ будівництва та експлуатації нерухомого майна Департаменту ресурсного забезпечення апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являлася суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 03.06.2022 власним підписом засвідчила ознайомлення із пам`яткою при звільненні зі служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України.

Згідно з листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.04.2025 № 28-7507/281-3 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 02.06.2022.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайтІ Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті І, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набув чинності 12.10.2023, відновлено у повному обсязі здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції».

Також цим Законом установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 86, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов`язана подати таку декларацію за 2021 рік не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 23.04.2025 oб 11 год. 52 хв., а отже не своєчасно.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 02.06.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевогосамоврядування, 23.04.2025 о 12:10, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів

України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на

виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного

стану», була зобов`язана подати таку декларацію при звільненні рік не пізніше 31 січня 2024 року.

Прри цьому, ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин, лише 23.04.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення).

Оскільки відповідно до наказу Мінекономіки ОСОБА_1 звільнено з

посади з 01.12.2022 року, вона зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення) не пізніше 23 год. 59 хв. 31.01.2024.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру

декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення лише 23.04.2025 о 13 год. 17 хв., тобто з порушенням вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, несвоєчасно.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи особу, що вчинила правопорушення, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у розмірі, що становить 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: