Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/293/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 173-4 КУпАП суддя Гукова І.Б.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Вірченко Є.С.,

захисника особи, притягнутої

до адміністративної відповідальності Ютовця О.О.,

представника потерпілої Вишневського А.А.

розглянула в режимі відеоконференція апеляційну скаргу представника законного представника потерпілої ОСОБА_1 Вишневського А.А. на постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №361381 від 21.02.2025 р., починаючи з 25.10.2024 р. класний керівник-викладач математики Братського ліцею № 1 Братської сільської ради Вознесенського району ОСОБА_2 , систематично, безпідставно вчиняла психологічне насильство на учасника освітнього процесу, малолітню ученицю 6-Б класу вказаного закладу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме при спілкуванні з нею вчитель підвищувала голос, кричала, використовувала образливі фрази, відбирала її мобільний телефон, що принижувало честь, гідність дитини, внаслідок чого малолітня ОСОБА_3 не бажала та відмовлялася йти на уроки математики. Своїми діями ОСОБА_2 могла завдати шкоди психічному здоров`ю дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Оцінивши зібрані та досліджені докази, суддя місцевого суду дійшла висновку про відсутність системності дій з боку вчителя ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 та не доведеність факту використання вчителем образливих фраз та підвищення голосу при спілкуванні з дитиною, про те, що між сторонами був наявний конфлікт, який не містить ознаки булінгу і закрила провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП

В апеляційній скарзі представник потерпілої Вишневський А.А. просить постанову скасувати та постановити нову, за якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, оскільки на її вину вказують докази, які містяться в матеріалах справи, а саме показання законного представника потерпілої ОСОБА_1 , скарги від 18.11.2024 р. та 13.02.2025 р., письмові покази вчителя дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , довідка, складена інспектором сектору ювенальної провенції Вознесенького РУП ГУНП в Миколаївській області про результати розгляду звернень ОСОБА_1 , показання потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , від 06.02.2025 р. та ОСОБА_8 .

Заслухавши доводи представника потерпілої на підтримку апеляційної скарги, думку захисника особи, провадження відносно якої закрито, який заперечував проти задоволення скарги представника потерпілої, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАД №361381 від 21.02.2025 р., починаючи з 25.10.2024 р. класний керівник-викладач математики Братського ліцею № 1 Братської сільської ради Вознесенського району ОСОБА_2 , систематично, безпідставно вчиняла психологічне насильство на учасника освітнього процесу, малолітню ученицю 6-Б класу вказаного закладу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме при спілкуванні з нею вчитель підвищувала голос, кричала, використовувала образливі фрази, відбирала її мобільний телефон, що принижувало честь, гідність дитини, внаслідок чого малолітня ОСОБА_3 не бажала та відмовлялася йти на уроки математики. Своїми діями ОСОБА_2 могла завдати шкоди психічному здоров`ю дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого,

Відповідно до п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», булінг (цькування) це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП є систематичність (повторюваність) вчинення дій, передбачених цією нормою закону.

Під час розгляду справи в місцевому суді, ОСОБА_2 , вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що , станом на 25.10.2024 р. була класним керівником та вчителем математики в 6-Б класі де навчається ОСОБА_4 25.10.2024 р. під час написання контрольної роботи з математики, яку остання виконала за п`ять хвилин, у неї виникла підозра, що завдання ОСОБА_9 було відомо раніше від іншого класу, тому вона сказала їй «ти мабуть в мене вундеркінд» та запропонувала дівчині покласти телефон на стіл вчителю та за столом у вчителя ще раз виконати письмове завдання, яке ОСОБА_9 не виконала. При цьому вона на дитину не кричала та не ображала її. До всіх дітей вона відноситься однаково, а просто є дуже вимогливим вчителем, зважаючи на те, що математика є обов`язковим предметом на НМТ. Того ж дня її викликала до себе директор разом з ОСОБА_9 , з приводу конфліктної ситуації, що сталася на уроці. Нею були надані відповідні пояснення та вона думала, що конфлікт вичерпано. До кабінету директора вона ОСОБА_9 не «тягнула», а запропонувала піти з нею до директора. 18.11.2024 р. від батьків дівчини надійшла скарга щодо конфліктної ситуації, яка виникла під час уроку математики 25.10.2024 р. В заяві вказувалось про психологічний тиск з її боку на дівчину, починаючи з п`ятого класу, внаслідок чого дитина почуває себе пригніченою та не хоче відвідувати уроки математики. Однак, ніяких дій, які містять ознаки булінгу по відношенню до будь-якої з дітей вона не вчиняла. У дитини почався перехідний період, вона боїться не відповідати вимогам своїх батьків тому у неї така поведінка. Так, дійсно вона говорить дуже голосно, щоб її почули діти, однак на них вона не кричить. Після 25.10.2024 р. з боку батьків дитини на неї, як вчителя та класного керівника, розпочався тиск, цькування в Інтернеті, внаслідок чого у неї погіршився стан здоров`я. За власним бажанням вона написала заяву про відмову від класного керівництва класу, а згодом, і відбулася заміна її як вчителя математики в даному класі на іншого вчителя. З боку інших дітей та їхніх батьків у неї була повна підтримка, батьки також звернулися до адміністрації школи з письмовою заявою, в якій зазначили, що не бажають заміни вчителя. Наголошувала про те, що ніякого булінгу з її сторони відносно дитини вона не вчиняла. Факти, викладені у письмових заявах, які містяться в матеріалах справи є правдивими, наданий аудіо запис, як того, що вона нібито відібрала мобільний телефон у дитини, є фрагментарним та не є доказом вчинення нею булінгу.

Під час судового розгляду суддею місцевого суду було досліджено низку доказів: показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , законного представника потерпілої ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , письмові пояснення учнів 6-Б класу ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , відповіді Управління державної служби якості освіти у Миколаївській області від 20.01.2025 р. та селищного голови, фрагмент аудіозапису та висновок психолога.

Наведені докази у своїй сукупності не свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а саме факту систематичності вчинення протиправних дій, а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про наявність у матеріалах справи доказів, що підтверджують вчинення психологічного насильства щодо потерпілої ОСОБА_3 , не можна визнати переконливими. Посилання представника потерпілої на показання законного представника ОСОБА_1 , окремі письмові пояснення вчителів та учнів, а також на довідку інспектора ювенальної превенції, не є достатніми для встановлення саме систематичності дій, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. Ці джерела містять опис одиничного конфліктного епізоду, який відбувся 25.10.2024 р., що сам по собі, навіть у разі підтвердження обставин, не утворює складу булінгу в розумінні наведених норм закону.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що хоча в матеріалах справи міститься аудіозапис спілкування між вчителем та ученицею, наданий запис є фрагментарним і не дозволяє зробити об`єктивний висновок про наявність вказаного правопорушення. Наявні письмові заяви законного представника потерпілої не підтверджені іншими доказами щодо повторюваності або тривалого характеру негативного впливу на дитину. Навпаки, з пояснень учнів 6-Б класу, долучених до матеріалів справи, не вбачається, що поведінка ОСОБА_2 носила образливий, систематичний або дискримінаційний характер. Крім того, адміністрація навчального закладу не зафіксувала інших аналогічних інцидентів, що могло б свідчити про наявність сталого конфлікту між учителем та ученицею.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а доводи апеляційної скарги, як спрямовані на інше тлумачення фактичних обставин без наведення нових доказів або заперечення оцінки вже досліджених, не спростовують висновків суду.

Під час перегляду, порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, а тому, підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника потерпілої Вишневського А.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 , закрито провадження у справі зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва