Справа № 177/1723/25
Провадження № 3/177/535/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2025 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2025 о 18:45 год, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив бійку на дитячому майданчику, що розташований по вул. Шкільна с. Ранній Ранок, з ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП, за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 у ході судового розгляду вину не визнала. Не заперечуючи того факту, що її син ОСОБА_2 штовхнув і повалив на землю ОСОБА_3 , але запевняла, що вказана поведінка сина є самозахистом, була спровокована ОСОБА_3 , який висловлював неприємні слова щодо сестри ОСОБА_4 . Заперечила факт нанесення ударів її сином ОСОБА_3 . Зазначала, що провела профілактичну бесіду з сином, роз`яснила необхідність уникнення конфліктних ситуацій та недопустимість застосування сили, бійок.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснила, що 22.06.2025 стала очевидцем того, як ОСОБА_2 , на дитячому майданчику в с. Ранній Ранок, штовхнув та повалив на землю її сина ОСОБА_3 . Після її крику, ОСОБА_2 залишив у спокої її сина. Зазначала, що після цього її син скаржився на біль у шлунку. Пояснила, що вона звернулася до поліції, оскільки вже не вперше її син стає жертвою насилля, інколи боїться виходити на майданчик.

Допитна в якості свідка ОСОБА_6 , яка доводиться бабусею ОСОБА_3 , пояснила що 22.06.2025 її донька ОСОБА_5 та онук ОСОБА_3 прийшли до неї після інциденту, що стався на дитячому майданчику. З слів доньки, їй стало відомо, що ОСОБА_2 знову вчиняв насилля над її онуком. При цьому, сам онук нічого з приводу цієї події не говорив, ні на що не скаржився, в тому числі на біль. В її присутності відбувалася телефонна розмова з матір`ю ОСОБА_2 , але мати виправдовувала вчинок сина тим, що він заступився за дівчат.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що очевидцем подій на дитячому майданчику не був, з подіями того дня обізнаний зі слів сина ОСОБА_2 , який пояснював те, що повалив на землю ОСОБА_3 через те, що він говорив неприємні речі щодо дівчат. Запевняв, що провів з сином профілактичну бесіду, щодо недопущення випадків застосування сили щодо інших дітей, необхідності врегулювання конфліктних ситуацій без застосування сили.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, суду надано письмові докази по справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини правопорушення (а.с. 3), рапорт працівника поліції щодо звернення на лінію 102 ОСОБА_8 , яка повідомила про те, що ОСОБА_9 чіпляється до її сина, відбулася бійка (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_1 , що узгоджуються з поясненнями наданими в суді, зокрема в частині того, що після неприємних слів ОСОБА_3 на адресу сестри ОСОБА_10 , ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на землю (а.с. 7), письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких вказувала, що ОСОБА_12 відштовхнув ОСОБА_11 та повалив на землю, а коли вона підбігла та почала кричати, інцидент припинився (а.с. 8), письмові пояснення дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які опитувалися в присутності матері та підтвердили те, що ОСОБА_14 повалив на землю ОСОБА_15 , після того, як останній висловлював образи на дівчат (а.с. 9-10). Факт материнства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13).

Суду також надано письмові пояснення ОСОБА_16 , в яких вона вказувала про нібито нанесення ОСОБА_2 удару кулаком у живіт її онуку ОСОБА_3 та завдання йому фізичного болю. Однак, вказані письмові пояснення суд розцінює критично та в основу рішення не кладу, оскільки вони суперечать поясненням свідка під час судового розгляду, адже ОСОБА_16 вказала, що події бійки дітей вона не бачила, онук їй нічого не розповідав та на біль не скаржився, хоча одразу після інциденту з матір`ю прийшов до неї.

Суд, вислухавши учасників по справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей у дусі поваги до життя, здоров`я та недоконаності кожної людини, в тому числі дитини.

Неприпустимим є застосування будь-яких проявів насилля (психологічного/фізичного) щодо іншої людини. Батьки, в процесі виховання своїх дітей, зобов`язані роз`яснювати дітям правила поведінки в суспільстві та недопущення застосування будь-яких проявів насилля щодо інших дітей, роз`яснювати можливі шляхи врегулювання конфліктних ситуацій, що можуть виникати в процесі життєдіяльності, в тому числі в процесі спілкування дітей у суспільстві.

Як встановлено судом під час судового розгляду, подія правопорушення мала місце, адже ОСОБА_9 під час конфліктної ситуації з ОСОБА_3 застосував до останнього силу, штовхнув його та повалив на землю, застосувавши фізичне насилля. Відповідно, мати не виконала своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання малолітнього сина ОСОБА_17 , який допустив застосування фізичного насилля над іншою дитиною в конфліктній ситуації, а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дітей.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення дані щодо нанесення ОСОБА_18 удару ОСОБА_3 та завдання йому тілесних ушкоджень у виді забою живота, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, доказів цьому не надано. Ні законний представник потерпілого, ні його бабуся не вказували у судовому засіданні про нанесення ОСОБА_3 удару, а мати дитини яка була очевидцем події - ОСОБА_5 , вказувала саме про поштовх її сина та повалення на землю, що узгоджується з поясненнями малолітнього ОСОБА_13 .

При накладенні стягнення за цим законом суд, дотримуючись положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, його обставини, особу ОСОБА_1 та її ставлення до вчиненого, яка вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, обґрунтовуючи позицію сина самозахистом, але висновки для себе зробила, профілактичну бесіду з сином провела щодо недопущення застосування насилля, вперше притягується до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням ОСОБА_1 буде стягнення у виді попередження.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі встановленого, ч. 1 ст. 184, cт. 40-1, ст. 283-285, ст. 287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї стягнення за цим законом у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Повний текст постанови складено 10.07.2025.

Суддя М.В. Березюк