Справа № 464/2599/25 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н. І.
Провадження № 33/811/844/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Палиги Олега Івановича, потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2025 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2025 року, матеріали справ про адміністративне правопорушення №464/2599/25 (пр. 3/464/978/25), №464/2600/25 (пр. 3/464/979/25) об`єднано в одне провадження. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 08.04.2025 год о 14:09 год. на проспекті Червоної Калини, 108 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Renault», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб та не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_2 , завдавши останньому технічних пошкоджень, чим порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху. Окрім цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги пункту 2.10 а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із згаданою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить визнати обґрунтованими та дослідити подані ним письмові докази; змінити постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2025 року у частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, замінивши цей захід стягнення на штраф , у розмірі встановленому на розсуд суду.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Наголошує, що вину у вчиненому він визнав, щиро розкаюється та не оспорює обставин, зазначених у протоколі. За юридичною допомогою не звертався, йому поліцейські пояснили, що суд призначить штраф, а витрати за пошкодження автомобіля покриє поліс страхування.

Вважає, що суд порушив принцип індивідуалізації покарання, передбачений ст. 33 КУпАП та безпідставно наклав занадто суворе стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Палиги О.І., які повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили врахувати обставини, викладені у поданих ними письмових поясненнях до апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 яка просила залишити оскаржуване судове рішення у силі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні у адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Водночас при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і не обґрунтовано застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст. 122-4 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, слід погодитись із доводами пояснень до апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, з 01 вересня 2024 року навчається на денній формі у Техніко-економічному фаховому коледжі Національного університету «Львівська політехніка», сплачує кошти за навчання, що підтверджується доданими до апеляційної скарги платіжними документами. Офіційно не працевлаштований через навчання, у вільний від навчання час, з квітня 2024 року працює у таксі «Bolt» і ця робота фактично є єдиним джерелом його доходу. Допомагає фінансово матері, яка працює складальником верху взуття та отримує мінімальну заробітню плату, його батька з лютого проходив службу у ЗСУ і станом на тепер вважається безвісти відсутнім.

Крім того, при накладенні стягнення суддя першої інстанції не врахував, що технічні пошкодження автомобіля марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_2 , є незначні, а саме потертості на передньому бампері зліва та передньому лівому крилі.

При апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_2 підтвердила те, що грошові кошти, у сумі 4 (чотири) тисячі гривень у якості моральної компенсації ОСОБА_1 їй відшкодував.

Адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) місяців, застосоване щодо ОСОБА_1 , з огляду на вказані обставини, є надто суворим.

Усі вищеперераховані фактори дають обґрунтовані та вагомі підстави апеляційному суду змінити постанову суду першої інстанції в частині пом`якшення накладеного адміністративного стягнення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе, з врахуванням вимог ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за статтями 122-4, 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.