ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5557/25

Провадження № 33/820/370/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Мельничук К.С., представника потерпілої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника Іваницького А.М. апеляційну скаргу захисника Савченко О.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 17 лютого 2025 року, приблизно о 15 год. 18 хв., в м. Хмельницькому по вул. Подільська, 12, пішохід ОСОБА_2 , в порушення п. 4.14(г) ПДР України, здійснила перехід проїжджої частини вул. Подільська в невстановленому місці, в результаті чого, в умовах недостатньої видимості, водій автомобіля «KIA CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , яка рухалась по вул. Подільській зі сторони вул. Кам`янецької в напрямку вул. М.Мазура (Щербакова), здійснила на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а транспортний засіб - механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Савченко О.В. просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу даного правопорушення.

Стверджує, що сам факт визнання вини у порушення правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. А відсутність інших належних доказів, таких як відеозапис чи протокол, свідчить про недоведеність вини особи у вчиненні правопорушення.

Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні фото- та відеодокази, протоколи допиту свідків та огляду транспортного засобу, й будь-які докази на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки не встановлено достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 було допущено порушення вимог ПДР, а тому всі сумніви щодо доведеності її вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення необхідно тлумачити на її користь.

Звертає увагу на те, що в рамках розгляду даної справи судом першої інстанції не встановлено яка шкода, була заподіяної життю та здоров`ю ОСОБА_2 як потерпілої внаслідок ДТП, а саме які тілесні ушкодження вона отримала, протягом якого строку перебувала на лікуванні, чи завдана їй шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності чи шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності та чи перебувають такі тілесні ушкодження в причинному зв`язку з наїздом на ОСОБА_2 атомобілю марки «KIA CEED»під керуванням ОСОБА_3 .

Крім того, відсутній висновок судово-токсилогічної експертизи на предмет перевірки алкоголю в крові водія транспортного засобу «KIA CEED» ОСОБА_3 та висновок судової авто технічної експертизи з приводу порушення ПДР учасниками дорожнього руху, зокрема водієм.

Сторона захисту наголошує, що у зв`язку із завданням водієм транспортного засобу KIA CEED» ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та моральних переживань ОСОБА_4 , то така має право на відшкодування шкоди, заподіяної із ушкодженням здоров`я та моральної шкоди.

Всупереч наведеним обставинам матеріали провадження не містять відомостей щодо відкриття страхової справи у зв`язку із настанням страхового випадку.

Зазначає апелянт про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 не було роз`яснено її прав та обов`язків, а також суті вчиненого правопорушення.

Крім того, всупереч вимогам ст.283 КУпАП за змістом оскаржуваної постанови відсутні відомості про технічний пристрій, за допомогою якого здійснювався запис моменту наїзду транспортним засобом на ОСОБА_4 .

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 та її захисник Іваницького А.М. підтримали апеляційні вимоги, просили скасувати постанову суду.Представник потерпілої ОСОБА_1 , вважав постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників апеляційного перегляду провадження, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційнийи суд вважає, що такі вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі, рішення суду є законним та обґрунтованим.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №251085 від 19.02.2025 року, з якого вбачається, що 17 лютого 2025 року, приблизно о 15 год. 18 хв., в м. Хмельницькому по вул. Подільська, 12, пішохід ОСОБА_2 , в порушення п. 4.14(г) ПДР України, здійснила перехід проїжджої частини вул. Подільська в невстановленому місці, в результаті чого, в умовах недостатньої видимості, водій автомобіля «KIA CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , яка рухалась по вул. Подільській зі сторони вул. Кам`янецької в напрямку вул. М.Мазура (Щербакова), здійснила на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а транспортний засіб - механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.4.14.г ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1);

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 лютого 2025 року з додатками (план-схема, світлини), у якому установлено місце ДТП, положення транспортних засобів на місці пригоди, локалізація пошкоджень на транспортних засобах (а.с.6-20);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17 лютого 2025 року, з яких вбачається, що 17 лютого 2025 року, в 15год.15хв. рухаючись на автомобілі KIA CEED», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Кам`янецькій та повернувши на перехресті праворуч на вул.Подільську, 12, з двору будинку на проїжджу частину раптово вибігла невідома дівчина, внаслідок чого відбувся наїзд на неї (а.с. 21);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17 лютого 2025 року, яка зазначила, що 17 лютого 2025 року близько 15год.15хв. вона рухалась по тротуарі вул.Подільська в напрямку вул.Кам`янецька, водначас у неї виникла необхідність перейти проїздну частину в невстановленому для цього місці. Пройшовши дві смуги руху, позаду затору, який утворився, ОСОБА_2 побачила автомобіль білого кольору, який здійснив на неї наїзд (а.с. 22);

- відеозаписом місця ДТП ( а.с.3).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_2 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підпунктом «г» пункту 4.14 Правил дорожнього руху України передбачено, що пішоходам забороняється: переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Отже суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути не тільки водій транспортного засобу, а й пішохід.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 251085 від 19.02.2025 року має доказову силу лише у сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Апеляційний суд вважає, що проаналізувавши докази у їх сукупності, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 лютого 2025 року з доданими до нього план-схемою з фототаблицями, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , допитавши в судовому засіданні потерпілу ОСОБА_3 , яка підтвердила суду ті фактичні обставини, які викладені в протоколі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, вивчивши відеозапис з місця події, долучений до матеріалів провадження, суд першої інстанції дійшов мотивованого та обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Під час судового розгляду було беззаперечно встановлено порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог п.4.14 г ПДР України, згідно якого пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Апеляційний суд виходить з того, що самі обставини ДТП, зафіксовані на камері відеореєстратора транспортного засобу «KIA CEED» д.н.з. НОМЕР_1 , швидкий, раптовий вихід ОСОБА_2 на проїзджу частину дороги поза межами пішохідного переходу перед автомобілем «KIA CEED» д.н.з. НОМЕР_1 під час його руху, самою ОСОБА_2 ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у письмових поясненнях працівникам поліції (а/с 22), ні в суді не заперечувалися. Отже, пояснення водія ОСОБА_3 , пішохода ОСОБА_2 щодо обставин ДПТ є послідовними, узгоджуються між собою, їх об`єктивність підтверджується відеозаписом з камери відеореєстратора транспортного засобу «KIA CEED» д.н.з. НОМЕР_1 , який не викликає сумніву щодо його достовірності. Такі обставини та докази досліджені судом в сукупності беззаперечно доводять вину пішохода ОСОБА_2 в порушенні п.4.14 г) ПДР України, яке перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Посилання апелянта на відсутність автотехнічної експертизи в матеріалах справи на підтвердження доведеності вини ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованим, та виходить з того, що відповідно до ст. 251 КУпАП, автотехнічна експертиза не є обов`язковим доказом у справах про адміністративне правопорушення, вона має лише допоміжний характер і не замінює судову оцінку належних та допустимих доказів (схема ДТП, пояснення учасників, фотофіксація), які дозволяють встановити фактичні обставини події.

У даному випадку порушення пішоходом вимог 4.14 г) ПДР України вимог перетину проїзної частини дороги не входить до компетенції судового експерта автотехніка, є оціночним критерієм, який може бути встановлений безпосередньо у судовому засіданні, тому з урахуванням очевидності обставин ДТП, встановлених в суді, меж судового розгляду в частині порушення вимог п. 4.14 г) ПДР України, інкримінованих пішоходу ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає недоцільним призначення судової авто технічної експертизи у даному провадженні.

Апеляційні доводи захисту в частині відсутності в матеріалах провадження висновку судової токсикологічної експертизи, суд відкидає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо пішохода ОСОБА_2 , ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія автомобіля «KIA CEED» ОСОБА_3 працівниками поліції на місці ДТП виявлено не було, отже такі обставини не впливають на доведення вини ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисту про те, що ОСОБА_2 має право на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я та моральної шкоди, звернення до страхової кампанії, відкриття страхової справи, отримання її результатів апеляційний суд вважає неспроможним, тому що ці обставини не досліджуються у межах адміністративного провадження за ст. 124 КУпАП. Вимоги про відшкодування шкоди, зокрема моральної, регулюються нормами цивільного законодавства та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було здобуто відомостей на підтвердження заподіяння ОСОБА_2 в наслідок ДТП середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не надано стороною захисту таких відомостей і під час судового розгляду провадження.

Апеляційні твердження захисника про те, що ОСОБА_2 не роз`яснювались права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд відкидає, оскільки її власноручний підпис про ознайомлення з положеннями ст. 63 Конституції України ст. 268 КУпАП мститься у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 251085 від 19.02.2025 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення. Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при розгляді провадження судом першої інстанції, перевіркою матеріалів провадження апеляційним судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.33 ч.2 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ст. 124КУпАПу виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 Савченко О.В. залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: