Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/404/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників - адвокатів Горпинко С.М. та Багіряна Е.Б., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Константінова О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Константінова О.Ф. на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 20 травня 2025 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, директора магазину ТОВ « Вересень Плюс»

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281415 від 25.03.2025 вбачається, що 04.03.2025 о 16 год. 56 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mazda 3», д/н НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в м. Кропивницькому, в порушення вимог п. 2.3 б) та п. 13.1 ПДР України, не дотрималась безпечної дистанції і допустила зіткнення з транспортним засобом «БАЗ 2215», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 20 травня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту, суд дійшов висновку про те, що оскільки водій маршрутного транспортного засобу «БАЗ 2215» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 здійснив зупинку автомобіля на зупинці громадського транспорту, яка не розташована в заїзному «кармані», то він не мав переваги в русі перед іншими транспортними засобами.

Крім того суд вказав, що враховує, що між показаннями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та свідків сторони захисту є суперечності щодо обставин ДТП, які тлумачаться на користь ОСОБА_1 , інших доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, матеріали справи за висновком суду не містять, що є підставою для закриття провадження.

У апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Константінов О.Ф. просить скасувати постанову районного суду, вказуючи на незаконність закриття справи, безпідставність та необгрунтованість висновків суду, які не відповідають дійсності і спростовуються наявними у справі об`єктивними даними, які на думку адвоката з достовірністю свідчать про те, що ОСОБА_1 , не дотримавшись безпечної дистанції, на швидкості, допустила зіткнення з маршрутним транспортним засобом «БАЗ 2215» під керуванням ОСОБА_2 , який стояв на зупинці біля узбіччя дороги і здійснював посадку (висадку) пасажирів.

Протиправні дії ОСОБА_1 , яка не дотрималась елементарних правил безпеки дорожнього руху і допустила зіткнення, на думку адвоката є наслідком ДТП, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Константінова О.Ф., які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та її адвокатів Горпинко С.М. та Багіряна Е.Б., які заперечували проти її задоволення, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Константінова О.Ф. в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

За змістом положень ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 2.3 б) та п. 13.1 ПДР України.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вищевказаних вимог ПДР України, які зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Так, за правилами п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР регламентовано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається з протоколупро адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 281415 від 25.03.2025 року, ОСОБА_1 поставлено за провину, те що вона під час керування автомобілем «Mazda 3», д/н НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в м. Кропивницькому, в порушення вимог п. 2.3 б) та 13.1 ПДР України, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом «БАЗ 2215», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення, розташування, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників цієї пригоди ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , фотознімки, які містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що зіткнення з маршрутним транспортним засобом «БАЗ 2215» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 допустила ОСОБА_1 , в той час як автомобіль ОСОБА_2 знаходився у нерухомому стані справа від краю проїзної частини дороги, здійснював посадку (висадку) пасажирів у призначеному для зупинки громадського транспорту місці.

ОСОБА_1 до зіткнення рухалась на швидкості позаду автомобіля «БАЗ 2215» в правій смузі дорожнього руху, неправильно оцінила дорожню обстановку, намагалася перестроїтись в ліву смугу дорожнього руху та об`їхати перешкоду.

Однак, під впливом алкоголю або не маючи достатніх навиків керування, ОСОБА_1 допустила зіткнення з «маршруткою» (у задню ліву частину) в результаті удару її автомобіль інерційно занесло або вона почала маневрувати і зупинилась після повторного зіткнення вже з передньою частиною автомобіля «БАЗ 2215»

Версія ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «БАЗ 2215» ОСОБА_2 , не вмикаючи лівого покажчика повороту, раптово виїхав від зупинки громадського транспорту і створив їй перешкоджу для руху є технічно неспроможною ( юридичний критерій) в такому випадку характер механічних пошкоджень та розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги після зіткнення, були б іншими.

Очевидно, що у даній дорожній ситуації ОСОБА_1 повинна була обрати таку швидкість руху, яка б дозволяла їй, незалежно від швидкості та напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , слідкувати за дорожньою обстановкою, при виявлені по переду перешкоду для руху, зменшити швидкість до безпечної дистанції або зупинитись, після чого дотримуючись безпечного інтервалу, завершити об`їзд «маршрутки» ів такий спосіб запобігти зіткненню.

Не дотримання елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвело до зіткнення ОСОБА_1 з автомобілем ОСОБА_2 , тобто дії ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , як зазначив суддя у своєму рішенні,безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.

Наведені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанову судді місцевого суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Таким чином, висновки судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, лише із-за того, що між поясненнями ОСОБА_1 , свідків сторони захисту з поясненнями ОСОБА_2 є суперечливості у деталях є помилковими, а по суті неправильними.

Більш того, порушення правил безпеки дорожнього руху у даній дорожній ситуації ОСОБА_2 взагалі не ставиться за провину, суд вказавши у своєму рішенні про створення ОСОБА_2 аварійної ситуації, оскільки той не мав преваги в русі, тим самим явно вийшов за межі предмету, перебрав на себе функції обвинувачення, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім неправильного та необ`єктивного висновку, суддя місцевого суду, під час розгляду цієї справи допустив й істотні порушення вимог процесуального закону, рішення суду фактично ґрунтується на поясненнях ОСОБА_1 та пасажирів її автомобіля, як вважає ОСОБА_2 та його представник - адвокат Константінов О.Ф. - заінтересованих свідків.

Доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника Константінова О.Ф. залишились взагалі нічим не спростовані, протокол судового засідання в матеріалах справи відсутній, перевірити зміст показань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх правдивість неможливо, присяги свідків немає.

При тому, що під час апеляційного розгляду справи, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює інструктором в автошколі «Антарас» і 04.03.2025 після 16.00 год знаходився з курсантом в службовому автомобілі на парковці по вул. Незалежності в м. Кропивницькому та побачив, що маршрутний транспортний засіб «БАЗ 2215» д/н НОМЕР_2 , який здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту. Одразу після зупинки маршрутки почув гучний удар і побачив, що в задню ліву її частину в`їхав автомобіль «Mazda 3» червоного кольору, який після удару розвернуло і він зупинився перед маршруткою. За кермом автомобіля «Mazda 3» була жінка, яка отримала розсічення обличчя. Він підійшов до неї та водія маршрутки і запитав чи потрібна їм медична допомога, але вони відмовились. Після чого він залишив їм свої контактні данні та залишив місце події.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює в автошколі «Антарас» і 04.03.2025 після 16.00 год знаходилась по вул. Незалежності в м. Кропивницькому і побачила маршрутний транспортний засіб «БАЗ 2215» д/н НОМЕР_2 , який здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту і одразу після його зупинки в його задню ліву частину врізався автомобіль «Mazda 3» червоного кольору, який після удару розвернуло. За кермом автомобіля «Mazda 3» була жінка, а в автомобілі також була жінка пасажир та двоє дітей. Також зазначила, що водійка «Mazda 3» взагалі не гальмувала, а також у неї була можливість об`їхати маршрутний автомобіль. Коли приїхали працівники поліції вона залишила їм номер свого мобільного телефону, але з приводу ДТП, їй ніхто так і не телефонував.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснив, що він 04.03.2025 у вечірній час їхав з роботи в маршрутному таксі і на вул. Незалежності в м. Кропивницькому маршрутку зупинила жінка з дитиною. Одразу після зупинки відчув сильний удар в задню частину маршрутки. Водій маршрутного таксі попросив всіх пасажирів вийти з салону, оскільки пропан в любий момент міг вибухнути.

Коли він вийшов з авто то побачив іномарку червоного кольору, яку розвернуло і вона опинилась попереду маршрутки. За кермом іномарки була жінка, яка на його думку відволіклась від керування, що саме й стало причиною ДТП.

За результатами перегляду цієї справи, апеляційний суд дійшов однозначного висновку про те, що саме дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень, а тому дії ОСОБА_1 з об`єктивної та суб`єктивної сторони утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи належних та допустимих доказів, у тому числі схемою ДТП з фотознімками, поясненнями учасників ДТП та свідків.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням вищенаведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

В даному випадку, апеляційним судом встановлено і доведено факт порушення ОСОБА_1 п. 2.3 б) та п. 13.1 ПДР України, дії ОСОБА_1 за висновком апеляційного суду знаходяться у прямому причинному звязку із подією ДТП та наслідкам у виді технічних пошкоджень транспортних засобів, а тому постанова районного суду підлягає безумному скасуванню, з ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закінчення на момент апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, не значить що ОСОБА_1 невинувата у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а закриття у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, як в даному випадку є нереабілітуючою підставою.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Константінова О.Ф. - задовольнити частково.

Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 20 травня 2025 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов