Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Рівне

Справа № 571/2013/24

Провадження № 33/4815/379/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Власик Вікторії Яківни,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни на постанову Рокитніського районного суду Рівненської області від 20 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рокитніського районного суду Рівненської області від 20 березня 2025 року провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП закрито, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В іншій частині провадження, ОСОБА_1 - визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Власик В. Я. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що у справі відсутні жодні докази, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час скоєння ДТП. Не було встановлено жодного свідка даної ДТП, і жоден свідок не підтвердив, що на час ДТП за кермом був саме ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 з самого початку заперечив факт керування ним транспортним засобом, що зафіксовано на відеозаписі поліцейських. Суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що перед ДТП, саме батько ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і забрав сина після їх спілкування. Пояснення свідка ОСОБА_2 підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після приїзду працівників поліції свідок ОСОБА_4 пояснив, що саме він керував транспортним засобом, а не його син ОСОБА_5 . Також вказує, що ОСОБА_1 не перебував у дружніх відносинах із свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Також вказує, що відеозапис проводився поліцейськими не безперервно. Свою вину ОСОБА_1 не визнав. Вказує, що ОСОБА_1 та його батько не заперечують, що 16.09.2024 року водій належного ОСОБА_1 на праві власності автомобіля «BMW Х5» н.з. «VADYUHA», порушив ПДР, що призвело до ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «KIA» н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 . Однак, ОСОБА_1 стверджує, що 16.09.2024 року близько 21 години він не керував автомобілем «BMW Х5» н.з. «VADYUHA», а керував автомобілем його батько - ОСОБА_4 , який будучи допитаний у судовому засіданні, як свідок, підтвердив дану обставину. У справі відсутні докази, що під час ДТП транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , який заперечує цю обставину. Самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення не є достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду, закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник адвокат Власик В. Я., апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Потерпіла у судове засідання не з`вилась двічі, про час та місце слухання справи була повідомлена.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 820519 від 16.09.2024 року водій ОСОБА_1 16.09.2024 року о 21 год. 00 хв. в смт. Рокитне, вул. Незалежності, 9, керував транспортним засобом «BMW Х5» н.з. «VADYUHA», не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на транспортний засіб «KIA» н.з. НОМЕР_1 , який був припаркованим з правого краю проїзної частини, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.В протоколі міститься відмітка, що свідки не залучались. При складанні протоколу, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень також відмовився від підпису в протоколі та отримання його копії. Згідно протоколу потерпілим зазначено ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 820518 від 16.09.2024 року водій ОСОБА_1 16.09.2024 року о 21 год. 00 хв. в смт. Рокитне, вул. Незалежності, 9, здійснив наїзд на транспортний засіб «KIA» н.з. НОМЕР_1 , що стояв, після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. При складанні протоколу, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень по суті порушення, також відмовився від підпису в протоколі та отримання його копії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 850091 від 16.09.2024 року водій ОСОБА_1 16.09.2024 року о 21 год. 00 хв. в смт. Рокитне, вул. Незалежності, 9, керував транспортним засобом «BMW Х5» н.з. «VADYUHA», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу, у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень по суті порушення, також відмовився від підпису в протоколі та отримання його копії. У протоколі міститься відмітка, що проводилась відеофіксація на тхнічний пристрій: нагрудний відео реєстратор №00000.

Заперечуючи свою винуватість у вчиненні правопорушень, ОСОБА_1 вказував на те, що 16.09.2024 року о 21 год. 00 хв. в смт. Рокитне, вул. Незалежності, 9, не керував автомобілем «BMW Х5» н.з. «VADYUHA», а тому не міг вчинити ДТП та залишити місце ДТП. А так само не міг порушити п. 2.5 ПДР, оскільки не був водієм.

Такі пояснення ОСОБА_1 розцінено судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності, до уваги судом взято пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які опитані у судових засіданнях.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, дорожніх споруд чи іншого майна, але без заподіяння шкоди здоров`ю людей.

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КУпАП визначає відповідальність за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з цією статтею, водії, які залишили місце ДТП, в якому вони були учасниками, без дозволу уповноваженої особи, або не надали необхідну допомогу потерпілим, притягуються до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд враховує, що однією із складових об`єктивної сторони правопорушень, передбачений ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка притягується до відповідальності. Для того, щоб визнати особу причетною до ДТП, визнати законною вимогу поліцейського до особи пройти освідування на стан сп"яніння, ця особа має бути водієм транспортного засобу і факт керування автомобілем має бути доведено належними доказами.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" визначено термін "керування транспортним засобом", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Ухвалюючи постанову про винуватість ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на показання свідків, протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №820519 від 16.09.2024 та серії ААД 820518 від 16.09.2024, схему місця ДТП, якою зафіксовано пошкоджений транспортний засіб, належний потерпілій, реєстрацію виклику на лінію служби 102 ОСОБА_7 в якому вона повідомила про ДТП, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився, Направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водія у медичному закладі також не проводився.

Жодних із цих доказів, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем «BMW Х5» н.з. «VADYUHA» о 21 год. 00 хв. 16.09.2024 року в смт. Рокитне, вул. Незалежності, 9. Допитані у судовому засіданні свідки бачили ОСОБА_1 біля свого автомобіля після того, як автомобіль зупинився, такі свідчення не можуть бути прямим доказом підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 850091 від 16.09.2024 року міститься відмітка, що проводилась відеофіксація на нагрудний відео реєстратор №00000.

До трьох протоколів долучено диски з копіями записів з нагрудної камери поліцейського. Всі три диски мають однакові відео і містять по два відеофайли: на файлі 000000__0010 зафіксовані обставини події 16.09.2024 з 22:10 до 22:12 всього 2 хв.33 сек.; на файлі 000000__0011 зафіксовані обставини події 16.09.2024 з 23:00:30 до 23:02:04 всього 1 хв 27 сек..

Згідно протоколів адміністративні правопорушення були вчинені 16.09.2024 о 21:00.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник повідомляли, що відео не містить фіксації тих обставин, коли він і його батько говорили поліцейським, що саме ОСОБА_4 керував автомобіолем.

Запити захисника ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. до органів поліції додати до матеріалів справи відеофіксацію події з моменту приїзду поліцейських і до закінчення оформлення матеріаліав справи залишені без відповіді.

Суд першої інстанції не з"ясував вказане, допитані у судовому засіданні працівники поліції не надали грунтовних пояснень чому копії відеофайлів містять фіксацію події тільки з 22:10 до 22:12 та з 23:00:30 до 23:02:04 . За відсутності безперервного відео з боді камер поліцейських неможливо спростувати пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про те, що останній не керував автомобілем.

На переконання апеляційного суду, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже матеріали справи не містять прямих доказів керування ним транспортним засобом.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни задовольнити.

Постанову Рокитніського районного суду Рівненської області від 20 березня 2025 року скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутності у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11.07.2025 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.