ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Кривий Ріг

30.06.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Огієнка Б.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Донецької області від 11.11.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суд першої інстанції оскаржено захисником Огієнком Б.С., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки захисником 10.11.2024р., а саме в день укладення договору про надання правової допомоги було подано клопотання про відкладення судового, яке було призначено на 11.11.2024р., проте суд першої інстанції вказане клопотання не задовольнив, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника;

- вказує, що ОСОБА_1 не отримував належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, а висновки суду першої інстанції з цього приводу є помилковими;

- вважає, що судом першої інстанції неповно та невсебічно оцінено докази у справі, без зазначення їх змісту, не надано оцінки кожному доказу окремо;

- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 7, 245, 252, 255, 280 КУпАП, практиці ЄСПЛ, викладені у рішеннях «Коробов проти України», «Олег Колесник проти України» , та ст. 6 ЄКПЛ;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та захисник Огієнко Б.С. повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, від захисника надійшла письмова заява про розгляду апеляційної скарги за їх відсутності, захисник підтримав апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, у зв`язку з чим відсутні перешкоди розгляду апеляційної скарги захисника відповідно до вимог ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що внаслідок ракетного влучання в будівлю Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг 06.12.2024р. відбулося руйнування будівлі суду та повне знищення частини справ, у тому числі справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції керуючись аналогією закону, а саме вимогами ст. 615 КПК України, з метою дотримання права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 доступу до суду, дотримання вимог ст. 55 Конституції України, принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, свободи у наданні доказів та інших принципах, визначених законодавством, вжив заходів для відновлення матеріалів.

Так, Управлінням патрульної поліції в Донецькій області до суду апеляційної інстанції надіслано копію протоколу про адміністративне правопорушення ААА № 982771 від 05.09.2024р. та диск із відеозаписом, який був доданий до матеріалів справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції в системі документообігу суду Д-3 має у власному розпорядженні має апеляційну скаргу захисника, та постанову суду першої інстанції від 11.11.2024р., яка оскаржена в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені матеріали є достатніми для розгляду справи по суті, тому підлягають відновленню для розгляду апеляційної скарги захисника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05.09.2024р. о 22.50 год. в м. Краматорськ вул. Перша Горна біля буд. №12а керував т/з «Фольцваген» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 982771 від 05.09.2024р., рапорт, відеозапис.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час дії комендантської години на території міста Краматорська Донецької області, тобто під час дії обмежувальних заходів під час воєнного стану, відмову ОСОБА_1 від продуття газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу та відмову огляду у закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме об`єктивну сторону цього правопорушення склала відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції не встановив підстав, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції порушив право М`якоти О.В на захист, оскільки захисником 10.11.2024р., а саме в день укладення договору про надання правової допомоги було подано клопотання про відкладення судового, яке було призначено на 11.11.2024р., проте суд першої інстанції вказане клопотання не задовольнив, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції не може прийти до уваги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне

правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено 05.09.2024р., відповідно о змісту протоколу, справу призначено до розгляду на 07.10.2024р. в суді першої інстанції, тобто через місяць, від дати складення протоколу.

Як встановлено, справа про адміністративне правопорушення у вказаний день не було розглянуто, та розгляд справи було призначено в суді першої інстанції на 11.11.2024р.

На переконання суду апеляційної інстанції, вказана дата розгляду справи була добре відома ОСОБА_1 , оскільки 10.11.2024р. він звернувся до адвоката Огієнка Б.С., з яким уклав договір про надання правової допомоги, що підтверджується копією ордеру.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, до 11.11.2024р. ОСОБА_1 проявляв пасивні дії щодо дотримання ним свої процесуальних обов`язків, оскільки до дня розгляду справи не вживав заходів щодо участі у провадженні, в якому він був безпосередньо задіяний.

Слід наголосити, що особа, яка задіяна у судовій, справі зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист.

Крім того, слід наголосити, що ОСОБА_1 та його захисник також не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні і в суді апеляційної інстанції.

З наведених вище підстав є також неслушними доводи захисника, що ОСОБА_1 не отримував належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, а висновки суду першої інстанції з цього приводу є помилковими.

Доводи апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції неповно та не всебічно оцінено докази у справі, без зазначення їх змісту в мотивувальній частині рішення, не надано оцінки кожному доказу окремо, є безпідставними, оскільки ненаведення змісту дослідженого та оціненого судом доказу, не впливає на законність судового рішення,я ке прийнято на підставі вказаних доказів.

При цьому сторона захисту у вказаному доводі не оскаржує належності та допустимості доказів сукупності доказів у справі із посиланням на власні докази, лише наголошує, що зміст доказу не був описаний.

Доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 7, 245, 252, 255, 280 КУпАП, практиці ЄСПЛ, викладені у рішеннях «Коробов проти України», «Олег Колесник проти України» , та ст. 6 ЄКПЛ, є також неслушними, оскільки суд першої інстанції належним чином навів переконливі мотиви прийняття рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суд апеляційної інстанції з таким рішенням погоджується.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, не мають під собою підґрунтя та не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, наведені доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу наклав у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17 000грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Відновити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Огієнка Богдана Сергійовича на постанову Дніпропетровського районного суду Донецької області від 11.11.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Апеляційну скаргу захисника Огієнка Богдана Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Донецької області від 11.11.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Донецької області від 11.11.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати в частині накладення стягнення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя