Провадження № 3/761/3056/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року уддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко Олена Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ради адвокатів Донецької області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (), адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця роботи: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 9 ст. 212-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов протокол серії ДН-26 від 18 березня 2025 року, складаний уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області Коник Г.В. про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КпАП України.

Як вбачається зі змісту протоколу, адміністративне правопорушення виразилося в тому, що ОСОБА_1 знаходячись за адресою свого робочого місця: м. Київ, вул. Січневих Стрільців 17, у невизначений проміжок часу 05 березня 2025 року, діючи усвідомлено, підписав на бланку ФГВФО лист № 60-1992/25 з змісту якого вбачається неправомірна відмова адвокату Осика С.В. в наданні інформації, яка була сформована у адвокатському запиті №23 від 06 лютого 2025 року. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив право адвоката на отримання інформації, передбачене ст.24 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність?, що має ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутня інформація про вручення другого примірника протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судове засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з?явився, надіслав письмове клопотанням про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України. Своє клопотання мотивував тим, що адвокат Осика С.В. не мав право на звернення з адвокатським запитом безпосередньо до посадової чи службової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до самого Фонду, так як даний орган не є органом державної влади, вважає, що в відповіді на адвокатський запит надано інформацію, з врахуванням що Фонд не є розпорядником інформації, яка запитувалася адвокатом, вважає, що адвокат Осика С.В. не може бути представником своєї матері, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм КпАП України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, клопотання ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

У п.1 ч.1 ст.20 Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність?, адвокатові гарантовано право звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом (вхідний номер 23 від 06 лютого 2025 року) до ?Посадової особи директора-розпорядника фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4?.

Адвокатський запит був поданий адвокатом Осикою С.В. в інтересах ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №000016 внесеного до ЄРДР 11.01.25 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 ККУ, щодо протиправних дій з боку посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В даному запиті, адвокат Осика С.В. просив ОСОБА_4 , як директора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, надати інформацію про час (день місяць рік) коли представник Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб, інша посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як сторона у справі №200/11703/20-а отримав примірник (копію) рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/11703/20-а, в якому зазначено про стягнення з фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_5 суми 2 522, 40 грн.

Відповіддю на адвокатський №60-1992/25 від 05 березня .2025 року, за електронним підписом заступника директора - розпорядника ФГВФО ОСОБА_1 , адвокату Осиці С.В. було повідомлено, що в нього відсутнє право на звернення з адвокатським запитом безпосередньо до посадової чи службової особи Фонду, і що адвокатський запит суперечить вимогам Закону України ро адвокатуру та адвокатську діяльність?. Однак, при цьому, адвокату в відповіді було повідомлено, що ?Інформація про час отримання в суді представником або іншою посадовою особою Фонду рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11703/20-а відсутня?.

Адвокат Осика С.В., вважаючи, що заступником директора-розпорядника ФГВФО порушено його професійні права, звернувся до Голови ради адвокатів Донецької області, членом якої він є, з заявою про складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1

18 березня 2025 року ОСОБА_6 , як уповноваженим Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення, було складено адміністративний протокол ДН-26 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КпАП України та направлено його до Шевченківського районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

Таким чином протокол ДН-26 складено уповноваженою на те особою та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КпАП України.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України ?Про систему гарантування вкладів фізичних осіб?, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України ?Про систему гарантування вкладів фізичних осіб?, Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до положень п.1-2 ч. 1 ст.14 Закону України ?Про систему гарантування вкладів фізичних осіб?: директор - розпорядник Фонду здійснює, крім іншого, такі повноваження: керує поточною діяльністю Фонду; діє від імені Фонду і представляє його інтереси без довіреності у відносинах з державними органами, Національним банком України, банками, міжнародними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами.

Відповідно до частини 2 ст.14 Закону України ?Про систему гарантування вкладів фізичних осіб?: Директор - розпорядник Фонду має право делегувати виконання окремих своїх повноважень іншим працівникам Фонду в порядку, встановленому правилами Фонду.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, яка на час отримання адвокатського запиту фондом гарантування вкладів фізичних осіб, виконував делеговані йому обов`язки директора -розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та підписав відповідь на адвокатський запит, є належним суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КпАП України.

В той же час, з відповіді на адвокатський запит не вбачається що адвокату Осиці С.В. було відмовлено в наданні відповіді на запит. З відповіді вбачається, що дана інформація не може бути надана в зв`язку з її відсутністю безпосередньо в Фонді. Також в відповіді на запит зазначено, що фонд гарантування вкладів не є належним розпорядником інформації, яку просить надати адвокат в адвокатському запиті. Таким чином, суд вважає, що така відповідь на адвокатський запит не є відмовою в наданні відповіді, а є відповіддю, з якої вбачається, що інформація яка запитується, відсутня в розпорядженні Фонду.

Частина 5 ст.212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України ?Про адвокатуру та адвокатську діяльність?.

Об?єктивна сторона вказаного порушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, наданні інформації на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що не відповідає дійсності.

Суб?єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб?єкт правопорушення - спеціальний (посадова чи службова особа органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, громадських об`єднань, тощо).

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі ?Авшар проти Туреччини? (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ ?розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення?.

Враховуючи викладене, вбачається що ОСОБА_1 , здійснюючи делеговані йому повноваження директора -розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є особою відповідальною за ненадання відповіді на адвокатський запит, або надання неправдивої інформації незалежно від того чи даний запит скеровано на ім`я безпосередньо директора Фонду чи на сам Фонд.

В цей же час, особа яка притягається до адміністративної відповідальності надала відповідь на адвокатський запит, зазначивши, що не є розпорядником інформації щодо документообігу Донецького окружного адміністративного суду, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що надана в відповіді на адвокатський запит інформація є неправдивою.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.212-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-3, 245, 247,251, 252, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.212-3 КпАП України - закритина підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: