ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/975/25 Справа № 203/1946/24 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Стець Р.Я., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним в порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України,

за участю:

представника митниці ОСОБА_2

адвоката Стець Р.Я. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним в порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% несплаченої суми митних платежів 707 144,75 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів заявив у електронних митних деклараціях від 13.06.2022 UA110150/2022/005746, №UA110150/2022/005747, від 14.06.2022 №UA110150/2022/005796, №UA110150/2022/005797, №UA110150/2022/005798, №UA110150/2022/005800, від 15.06.2022 №UA110150/2022/005831, №UA110150/2022/005832, №UA110150/2022/005833, №UA110150/2022/005855, від 16.06.2022 №UA110150/2022/005862, №UA110150/2022/005900, від 17.06.2022 №UA110150/2022/005951, від 18.06.2022 №UA110150/2022/005971, №UA110150/2022/005972, №UA110150/2022/005973, від 20.06.2022 №UA110150/2022/005978, №UA110150/2022/006002, №UA110150/2022/006003, від 21.06.2022 №UA110150/2022/006035, №UA110150/2022/006037, №UA110150/2022/006055, від 22.06.2022 №UA110150/2022/006097, №UA110150/2022/006098, №UA110150/2022/006130, №UA110150/2022/006131, від 23.06.2022 №UA110150/2022/006145, №UA110150/2022/006146, №UA110150/2022/006147, від 24.06.2022 №UA110150/2022/006235, від 25.06.2022 №UA110150/2022/006273, від 27.06.2022 №UA110150/2022/006288, №UA110150/2022/006289, від 28.06.2022 №UA110150/2022/006403, від 30.06.2022 №UA110150/2022/006551, №UA110150/2022/006552 неправдиві відомості щодо країни походження товару шляхом надання митному органу документів для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 від 13.06.2022 №А110.058564, №А110.058563, від 14.06.2022 №А110.058591, №А110.058593, №А110.058580, №А110.058579, від 15.06.2022 №А110.058617, №А110.058618, №А110.058619, №А110.058638, від 16.06.2022 №А110.058666, №А110.058714, від 17.06.2022 №А110.058742, від 18.06.2022 №А110.058788, №А110.058789, №А110.058790, від 20.06.2022 №А110.058802, №А110.058803, №А110.058801, від 21.06.2022 №А110.058876, №А110.058881, №А110.058900, від 22.06.2022 №А110.058921, №А110.058922, №А110.058939, №А110.058952, від 23.06.2022 №А110.058956, №А110.058957, №А110.058958, від 24.06.2022 №А110.059001, від 25.06.2022 №А110.059079, від 27.06.2022 №А110.059089, №А110.059090, від 28.06.2022 №А110.059142, від 30.06.2022 №А110.059228, №А110.059231, що містять неправдиві відомості, що призвело до зменшення розміру митних платежів у сумі 707 144,75 грн., чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі адвокат Стець Р.Я., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою, адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Зазначив, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі обставини справи.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження складу митного (адміністративного правопорушення) ст. 485 МК України, оскільки ОСОБА_1 як директором ТОВ ЛОКВОД не підписувалось та не подавалась особисто митна декларація до митного органу, вказані дії вчинялись брокерами ТОВ Експерт-Днепр ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Жодних доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що від імені ТОВ ЛОКВОД подано документи митниці, які містять неправдиві відомості з метою зменшення сплати митних платежів, матеріали справи не містять. Крім того, на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був директором ТОВ ЛОКВОД.

Крім того, на момент складання протоколу про порушення митних правил, 12.02.2024 року ОСОБА_1 не являвся посадовою особою ТОВ ЛОКВОД, оскільки 14.09.2022 року продав корпоративні права підприємства іншій особі.

Також апелянт зазначив, що на момент винесення оскаржуваної постанови, закінчився шестимісячний строк накладення стягнення, який відраховується з часу виявлення проступку, з 08 липня 2023 року.

Мотиви апеляційного суду.

З метою забезпечення права особи на оскарження судового рішення в апеляційному порядку та враховуючи, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних прчини, клопотання адвоката Стець Р.Я. про поновлення строку апеляційного оскарження, підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - поновленню.

Адвокат Стець Р.Я. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з підстав викладених в ній та доповненнях до неї.

Представник митниці заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 485 МК України встановлена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає зокрема, у заявлені в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст.485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-ф, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів ( у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких деклараційта інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Вищевказані положення закону суд першої інстанції виконав в повній мірі, висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є законним, обґрунтованим та зроблений на підставі належним чином досліджених доказів та встановлених фактичних обставин справи.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, дослідивши матеріали про порушення митних правил, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0023/11000/24 від 12.02.2024 року; та іншими доказами в їх сукупності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та заперечення представників митниці, апеляційний суд, звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 13.06.2022 по 30.06.2022 до митного посту Дніпро-Правобережний Дніпровської митниці директором ТОВ ЛОКВОД ОСОБА_1 було подано митні декларації та заявлено у графі 36 вказаних митних декларацій преференцію 410 (товари, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони). Ставка вивязного мита за преференцію 410, яка сплачена ТОВ ЛОКВОД за вказаними митними деклараціями складає 3,6%. Дана преференція була застосована у звязку з наданням ОСОБА_1 сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, якими він підтверджував країну походження товарів.

Відповідно до наказу МФУ від 02.03.2021 № 139 «Про затвердження Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED» сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 видається експортеру. Зазначений сертифікат, у свою чергу, видається у разі, якщо товар має походження з України або ЄС та відповідає правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

Для отримання ОСОБА_1 сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 від 13.06.2022 №А110.058564, №А110.058563, від 14.06.2022 №А110.058591, №А110.058593, №А110.058580, №А110.058579, від 15.06.2022 №А110.058617, №А110.058618, №А110.058619, №А110.058638, від 16.06.2022 №А110.058666, №А110.058714, від 17.06.2022 №А110.058742, від 18.06.2022 №А110.058788, №А110.058789, №А110.058790, від 20.06.2022 №А110.058802, №А110.058803, №А110.058801, від 21.06.2022 №А110.058876, №А110.058881, №А110.058900, від 22.06.2022 №А110.058921, №А110.058922, №А110.058939, №А110.058952, від 23.06.2022 №А110.058956, №А110.058957, №А110.058958, від 24.06.2022 №А110.059001, від 25.06.2022 №А110.059079, від 27.06.2022 №А110.059089, №А110.059090, від 28.06.2022 №А110.059142, від 30.06.2022 №А110.059228, №А110.059231, були надані документи, що підтверджують походження товару, зокрема, декларації від експортера ТОВ «ЛОКВОД» та довідки експортера зерна від 13.06.2022 №449, №450, від 14.06.2022 №453, №454, №452, №451, від 15.06.2022 №455, №457, №458, від 16.06.2022 №460, №461, від 17.06.2022 №459, від 18.06.2022 №465, №466, №467, від. 20.06.2022 № №468, №469, №470, від 21.06.2022 №471, №472, №473, №474, від 22.06.2022 №475, №476, №477, від 23.06.2022 №478, №479, №480, від 24.06.2022 №481, від 25.06.2022 №488, від 27.06.2022 №489, №490, від 28.06.2022 №491, від 30.06.2022 №495, №498 в яких зазначено, що насіння соняшника урожаю 2021 року придбане в українських компаній та є товаром, що походить з України, оскільки було цілком вирощене та зібране на території України та те, що ТОВ «ЛОКВОД» несе повну відповідальність за достовірність даних наданих в даних довідках.

Пунктом 7 Розділу Х Наказу передбачено, що експортер несе відповідальність відповідно до чинного законодавства за достовірність відомостей, що містяться в документах, які подаються митниці для отримання сертифікатів EUR.1 або EUR-MED.

Документи які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 підприємством ТОВ «ЛОКВОД», відповідно до яких виробником товару зазначається ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС», містять неправдиві відомості щодо походження товару, оскільки лист виконавчого комітету Саксаганського сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 11.01.2024 року за № 62/0/2-24 однозначно свідчить, що походження експортованого товару ТОВ «ЛОКВОД» не відповідає умові 1 статті 4 розділу ІІ Доповнення №1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференції правил походження, так як починаючи з 01.01.2021 року і по теперішній час будь-яка інформація щодо господарської діяльності, використання земельних ділянок на правах оренди підприємством ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на території Саксаганського територіальної громади відсутня і платником земельного податку землі сільськогосподарського призначення не являється.

В результаті чого неможливо застосування тарифної пільги (преференції) по сплаті вивізного (експортного мита) до товарів, які не відповідають вимогам встановленими Регіональною Конвенцію про пан-євро-середземноморські преференції правил походження.

Таким чином, ТОВ «ЛОКВОД» в особі директора ОСОБА_1 , з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів застосуванням тарифної пільги по сплаті вивізного мита, подав до митного оформлення сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1, які видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів, які призвели до зменшення розміру митних платежів у сумі 707 144, 75 грн., що безпосередньо і характеризує субєктивну сторону вчиненого правопорушення, а саме мотив і мету.

Згідно ст. 4 МК України декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Тобто, передбачено випадки, коли особа самостійно здійснює декларування, або коли делегує свої права іншій особі і від її імені здійснюється декларування.

З метою делегування своїх прав директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 було укладено договір від 13.06.2022 року №528 на декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України, в якому п. 2.3.4 зазначено, що довіритель ТОВ «ЛОКВОД», в особі директора ОСОБА_1 надає повіреному ТОВ «ЕКСПЕРТ-ДНЕПР», наступні документи: зовнішньоекономічний контракт, товаротранспортні накладні, комерційний інвойс, сертифікат якості, а так само наявність дозвільних документів за всіма видами контролю, які необхідні для належного митного оформлення вантажу.

Відповідно до пункту 3.4. договору №528 довіритель несе весь обсяг відповідальності за достовірність і точність відомостей або документів, що надаються повіреному для заповнення митних декларацій, а так само за відповідність наданих відомостей або документів фактичної номенклатури вантажів, що пред`являються до митного оформлення.

Відповідно до п.3.7-3.8 Розділу 3 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур будь-яка особа, яка має право розпоряджатися товарами, має право виступати декларантом. Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 МК України, передбачено, якщо міжнародними договорами України, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені цим кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Право на розпорядження товаром є виключно власника товарів, яким є товариство ТОВ «ЛОКВОД» в особі директора ОСОБА_1 , а отже декларантом розумінні як національного так і міжнародного законодавства виступає безпосередньо ТОВ «ЛОКВОД» в особі директора ОСОБА_1 ..

Стаття 65 ГК України передбачено, що керівник підприємства без доручення дії від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Крім того, делегування повноважень не звільняє особу від відповідальності, так як, делегувати можливо лише свої повноваження для виконання конкретних завдань, проте делегування відповідальності являється неможливим. Відповідальність за виконання делегованих задачі лежить на тому хто делегує.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення строку притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зазначає наступне.

08.07.2023 року Дніпровську митницю листом Держмитслужби №20/20-01-01/7.5/391 було проінформовано, що здійснено перевірку ТОВ «ЛОКВОД» за митними деклараціями від 01.07.2022 №UA110150/2022/6575, №UA110150/2022/6576, №UA110150/2022/6596, №UA110150/2022/6597, №UA110150/2022/6598, від 02.07.2022 №UA110150/2022/6601, №UA110150/2022/6602, №UA110150/2022/6603, від 04.07.2022 №UA110150/2022/6626, від 25.06.2022 №UA110150/2022/6271, №UA110150/2022/6272, від 28.06.2022 №UA110150/2022/6404, №UA110150/2022/6405, від 30.06.2022 №UA110150/2022/6547, №UA110150/2022/6548, №UA110150/2022/6549, №UA110150/2022/6550, №UA110150/2022/6553 від 24.06.2022 №UA110150/2022/6249, №UA110150/2022/6253 та виявлено неправомірне використання тарифної пільги для зменшення розміру вивізного мита.

За даними фактами Дніпровською митницею було складено протокол про порушення митних правил від 11.07.2024 року № 0176/11000/22 та від 02.11.2022 року №0214/11000/22.

Даний лист Держмитслужби від 08.07.2023 року № 20/20-01-01/7.5/391 ніяким чином не пов`язаний з фактом виявлення правопорушення, за яким складено протокол №0023/11000/24 від 12.02.2024 року, оскільки перевірка, яка була здійснена Дніпровською митницею проводилась не в рамках зовнішньоекономічної угоди укладеною ТОВ «ЛОКВОД», а в рамках вичерпного переліку митних декларацій, оскільки відповідно до положень ч. 8 ст. 264 МУ України безпосередньо митна декларація з моменту прийняття митним органом митної декларації є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

09.01.2024 року Дніпровська митниця, відповідно до повноважень передбачених ч. 6-7 ст. 334 МК України звернулась до Виконавчого комітету Саксаганського сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області для перевірки відомостей зазначених у митних деклараціях.

Моментом виявлення правопорушення, що є об`єктом розгляду в даному випадку, є 18.01.2024, тобто фактична дата отримання Дніпровської митниці листа виконавчого комітету Саксаганського сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області №62/0/2-24, в якому зазначено, що починаючи з 01.01.2021 року і по теперішній час будь-яка інформація щодо господарської діяльності, використання земельних ділянок на правах оренди підприємством ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на території Саксаганського територіальної громади відсутня і платником земельного податку землі сільськогосподарського призначення не являється, що і стало підставою складання протоколу про порушення митних правил №0023/11000/24.

Безпосередньо з даної відповіді митному органу стало відомо про порушення вчиненим ОСОБА_1 відносно митних декларацій зазначених у протоколі про порушення митних правил №0023/11000/24.

19.04.2024 року справа про порушення митних правил за протоколом №0023/11000/24 була передана до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для прийняття рішення, як це передбачено нормами ст. 522 МК України.

Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього кодексу розглядається митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через 6 місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відтак шестимісячний строк для притягнення до адміністративної відповідальності директора не закінчився, так як з 19.04.2024 року справа була передана до суду тобто до спливу шести місячного терміну.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень МК України, відомчих інструкцій та власної оцінки доказів та фактичних обставин справи, які ОСОБА_1 та його захисник тлумачать на свою користь, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам захисту, на які захисник акцентував увагу в судовому засіданні та ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. 486, 489 МК України не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 495 МК України, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 527-530 Митного кодексу України -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Стець Ростислава Ярославовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Стець Ростислава Ярославовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2024 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко