ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7510/25Головуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А.
Провадження № 33/817/343/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука Т.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), який стягнуто в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та з оплатним вилученням транспортного засобу «Subaru Legacy», номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно постанови, 03.04.2025 о 00 год 33 хв в м. Тернопіль по вул. Об`їзна, 6, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Subaru Legacy», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510 OIML» № ARLM-0278 повірка дійсна до 04.06.2025, та проведення такого огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в категоричній формі, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Кучерук Т.М. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

працівники поліції безпідставно зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ;

така причина зупинки як «комендантська година» не передбачена положеннями ЗУ "Про національну поліцію";

працівники поліції не перебували в складі патруля, що підпорядковується коменданту та не могли керуватися положеннями «Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години»;

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

працівники поліції не склали акт огляду на стан сп`яніння та не видали його копії ОСОБА_1 ;

матеріалами справи не зафіксовано процедури складання та видачі направлення на огляд в присутності водія;

вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення технічний прилад газоаналізатор, працівниками поліції не застосовувався, що викликає обґрунтовані сумніви про наявність у них спеціального технічного засобу;

протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація;

працівниками поліції не було виконано вимог ч.1 ст.266 КУпАП, так як ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кучерук Т.М. 04 липня 2025 року подав клопотання про проведення судового засідання 08 липня 2025 року о 15 год. 30 хв. в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних записів. Однак, у призначений для розгляду справи час адвокат Кучерук Т.М. відеозв`язок для участі в судовому засіданні не увімкнув і клопотань про його відкладення до суду не подав.

За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у відсутності ОСОБА_1 і його захисника Кучерука Т.М.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289122 від 03 квітня 2025 року; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 0743 083 24, чинного до 04 червня 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 03 квітня 2025 року; письмовій розписці ОСОБА_1 від 04 квітня 2025 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4412743 від 03 квітня 2025 року; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2024 року; довідці Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 03 квітня 2025 року; долучених до матеріалів справи відеозаписів з автомобільного відеореєстратора та з нагрудних камер працівників поліції.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції безпідставно зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема даними відеозапису (файл export-zp2bn з 00:33:26 год), яким зафіксовано розмову ОСОБА_1 із працівником поліції, з приводу того, що він керував транспортним засобом в комендантську годину, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом і порушення ним комендантської години. Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені матеріали справи містять відомості, які поза розумним сумнівом підтверджують як факт керування ОСОБА_1 своїм автомобілем, так і порушення ним комендантської години.

Твердження захисника про те, що така підстава зупинки працівниками поліції транспортного засобу як порушення комендантської години не передбачена ст.35 Закону України Про Національну поліцію не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до положень п.7 ст.35 ЗУ Про національну поліцію, ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану і п.16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р., працівники Національної поліції уповноважені на території де запроваджено комендантську годину тимчасово обмежувати рух транспортних засобів, перевіряти документи водія та оглядати його транспортний засіб і багаж.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є надуманими та спростуються наявними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису (файл export-zp2bn з 00:38:50 по 00:39:55 год) вбачається, що працівники поліції неодноразово, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, на що останній також категорично відмовився.

Відсутність у матеріалах справи акта огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, так як водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому в даному випадку такий акт не складався. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не застосовувався вказаний у протоколі технічний засіб газоаналізатор, є необґрунтованими та не спростовує факт вчинення правопорушення, так як зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що застосування спеціального технічного засобу було неможливим у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду. Таким чином, технічний засіб не застосовувався через свідомі дії ОСОБА_1 , які утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було виконано вимог ч.1 ст.266 КУпАП, а саме не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл export-zp2bn з 01:15:35 год) ОСОБА_1 було відсторонено від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформленні матеріалів справах про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не зафіксовано процедури складання та видачі направлення на огляд в присутності водія є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертої ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. При цьому, Інструкція не містить вимог про те, що письмове направлення має бути вручене особі, яка підлягає огляду. Натомість відомості про направлення на проходження огляду на стан сп`яніння вносяться лікарем до його висновку за результатами огляду.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги щодо неправильного оформлення направлення на огляд на стан сп`яніння не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП за ознаками відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука Т.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя