КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4880/25
Провадження № 3/552/965/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025

09 липня 2025 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області від 18.07.2013,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 о 09 год 00 хв у м. Полтава по вул. Великотирнівській, 39А, громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в збудженому стані, вчинила дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаялася в громадському місці, образливо чіплялась до громадян, вчиняла бійку, на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату і місце розгляду справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Так, 18.06.2025 правопорушницю було повідомлено про розгляд справи засобами поштового зв`язку суд направив відповідне повідомлення за адресою її реєстрації, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 12). Однак 27.06.2025 конверт повернувся до суду з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 14-16).

Судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 26.06.2025, було відкладене у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Правопорушницю повторно повідомлено про розгляд справи засобами поштового зв`язку повідомлення надіслано поштою за тією ж адресою (а.с. 17), а також розміщено оголошення про виклик на офіційному вебсайті Київського районного суду м. Полтави (а.с. 18). 08.07.2025 до суду повернувся ще один конверт з аналогічною відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21-23).

Крім того, постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.06.2025 щодо ОСОБА_1 було застосовано привід у судове засідання, призначене на 08 год 45 хв 09.07.2025. Проте уповноважені працівники ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не забезпечили її явку, постанова про привід залишилася невиконаною.

30.06.2025 секретарем судових засідань було здійснено вихідний телефонний дзвінок на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення, «+06», але особа не відповіла (а.с. 19).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було достовірно відомо як про факт складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, так і про подальший розгляд справи в суді. Це підтверджується її підписом у протоколі, де повідомлялося, що судовий розгляд справи відбудеться 20.06.2025 року о 10 год 00 хв у Київському районному суді м. Полтави (а.с. 1).

Однак, незважаючи на вказані обставини, 20.06.2025, 26.06.2025 та 09.07.2025 ОСОБА_1 не з`явилася до суду, про причини своєї неявки суд не повідомляла, прояву інтересу до розгляду справи не виявляла.

Частина 2 статті 268 КУпАП передбачає обов`язкову участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП. У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 належну можливість бути присутньою при розгляді справи, однак остання добровільно відмовилася від реалізації цього права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У пункті 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) також вказано, що сторони зобов`язані періодично вживати заходів для отримання інформації про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги принцип пріоритетності публічного інтересу, визнаний у практиці Європейського суду з прав людини, а також зважаючи на суспільну значущість справ даної категорії, відповідно до статті 268 КУпАП, суд вважає за доцільне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це сприятиме досягненню завдань адміністративного провадження, визначених статтями 1 та 245 КУпАП, а також забезпечить своєчасний розгляд справи у межах строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст атті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами статті 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 398057 від 09.06.2025 (а.с. 1), рапортом старшого ДОП СП ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області майора поліції М. Самофалова (а.с. 2), копією довідки про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 8519 від 02.06.2025 (а.с. 3), копією рапорту начальника СВ ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області Ю. Бутка про відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення (а.с. 4), копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію (а.с. 5), копією письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с. 6), копією письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 7), копією письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 8) та копією паспорту ОСОБА_1 , якою встановлено її особу (а.с. 9).

На підставі досліджених у справі доказів, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП. Матеріалами справи та наданими суду доказами доведено, що ОСОБА_1 нецензурно лаялася в громадському місці, образливо чіплялась до громадян, вчиняла бійку, на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок, виявивши та показавши зневагу до встановлених норм суспільної поведінки та інших громадян.

При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення та особу порушниці.

Враховуючи викладене, дані про особу, відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення такого ж правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик