Справа 635/3838/25
Провадження 3/635/1897/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.04.2025 року о 12-40 год за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Бабаї, вул.Шевченка, буд.2 водій керував транспортним засобом ВАЗ 21013 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка, яка не відповідає дійсності, підвищена жвавість рухів. Від огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив. ОСОБА_1 було повідомлено про день та час розгляду справи, шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті суду. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився до суду, будь-яких заяв від нього не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надав, суд вважає причини його неявки не поважними.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху», на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 стаття 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 288695 від 29.04.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- копією постанови серії ЕНА № 4610980 від 29.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння порушення передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 20400,00 грн.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до Харківського наркологічного центру м.Харків від 29.04.2025 року, в якому зазначено про те, що огляд ОСОБА_1 не проводився;

- розпискою ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що 29.04.2025 року о 12-40 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Бабаї, вул.Шевченка, керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений поліцією. Від проходження медичного огляду відмовився, від керування автомобілем відсторонений, про повторну відповідальність повідомлений;

- довідкою ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, згідно якої відповідно до перевірки наявних обліків встановлена наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП у громадянина ОСОБА_1 21.11.2024 року рішенням Ленінського районного суду міста Харкова, справа № 642/7192/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн (Тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 09.12.2024 року рішенням Ленінського районного суду міста Харкова, справа № 642/7059/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн (Тридцять чотири тисячі грн 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

- копією постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 21.11.2024 року, справа № 642/7192/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння порушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

- копією постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 09.12.2024 року, справа № 642/7059/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння порушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

- довідкою ВП № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, згідно якої відповідно до даних підсистеми Інформаційний портал НПУ ІП «Головний сервісний центр «Посвідчення водія» встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України;

- копією паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , виданий 31.12.2024 органом 6351;

- довідкою ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, згідно якої відповідно до перевірки наявних обліків встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21013, н.з. НОМЕР_2 не належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- копією витягу з АІС «АРМОР»;

- рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції І.Кравченка, в якому він зазначає, що під час несення служби 29.04.205 року о 12-40 год. за адресою: Харківська область, с.Бабаї, вул.Шевченка, буд.2 ним був зупинений автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Водій не мав права керування таким транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. ОСОБА_1 був з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.3 ст.130 КУпАП та винесено адміністративну постанову за ч.4 ст.126 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, про що було відібрано розписку та попереджено про повторну відповідальність.;

- відеозаписом, на якому зафіксований факт відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охороні здоров`я у встановленому законом порядку.

Дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає останнього адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, оскільки автомобіль не належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.3 КпАП України, Законом України «Про судовий збір» -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (Протокол серія ААД № 288695; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0020001) трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина