Справа №: 465/4377/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М. з участю секретаря судового засідання Беднара А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Михалевського Ю.Р., потерпілої ОСОБА_2 , її представника - адвоката Олешка Т.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335539 від 19.05.2025, ОСОБА_1 01.05.2025 о 12.16 год. у м. Львові, на пл. Галицька- Князя Романа, керуючи автомобілем маки AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ними, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на автомобіль марки AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що стояв, після зіткнення, перебуваючи в аварійній ситуації автомобіль AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , здійснив рух прямо та здійснив зіткнення з автомобілем AUDI А4, д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіль AUDI А4, д. н. з. НОМЕР_3 , отримавши інерційний рух вперед та здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN, д. н. з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Автомобілі отримали технічні пошкодження, а пасажир автомобіля ОСОБА_5 тілесні ушкодження, унаслідок чого завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 12.1, п. 10.1 та п. 2.3.б ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 01.05.2025 о 12.16 год. у м. Львові, на пл. Галицька- Князя Романа, керуючи автомобілем AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_5 , будучи причетним до ДТП, не залишився на місці пригоди, чим порушив п.2.10 а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 - 4 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , складені19 травня 2025 року, надійшли до суду 22.05.2025.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22.05.2025, вказані справи передані для розгляду судді Коліщук З.М.

Постановою судді від 23.06.2025 зазначені адміністративні справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе визнав частково, а саме в тому, що 01.05.2025 о 12.16 год. у м. Львові, на пл. Галицька- Князя Романа, керуючи автомобілем AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , що порушуючи ПДР, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на автомобіль AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що стояв і той був відкинутий назад внаслідок інерційного руху та зупинився. Стверджує, що його вини у подальшому зіткненні інших автомобілів немає, так як відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки автомобіль AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 через 1-1,5 секунд після зіткнення розпочав рух вперед та наїхав на автомобіль AUDI А4, д. н. з. НОМЕР_3 , який надалі відкинуло на автомобіль VOLKSWAGEN, д. н. з. НОМЕР_4 .

Крім того, ОСОБА_1 не визнає себе винним за ст. 122-4 КУпАП, мотивуючи тим, що місце події не залишав, так як знаходився там понад 2 години, надав працівникам поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, був присутній під час здійснення замірів, огляду транспортних засобів і там залишив свій автомобіль. Підтвердив той факт, що місце події залишив без дозволу працівників поліції, так як себе погано почував. Разом із тим, не викликав швидку медичну допомогу та не звертався до працівників поліції, щоб викликали. Ствердив, що швидка медична допомога приїжджала до дитини, яка була в автомобілі VOLKSWAGEN, д. н. з. НОМЕР_4 .

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 01.05.2025 о 12.16 год. керувала автомобілем AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , і їхала у м. Львові по пл. Галицькій у напрямку вул. Князя Романа та зупинилась на червоний сигнал світлофора і в цей час побачила, що з великою швидкістю їхав автомобіль марки AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , під керуванням, як тепер їй відомо, ОСОБА_1 , та вдарив її автомобіль у ліву сторону, унаслідок чого її тіло перемістилось вправо, а нога змістилась із гальм. Її автомобіль відкинуло назад і пізніше, не може пояснити як це сталося, так як була в шоці, він здійснив рух вперед і відбулося зіткнення з автомобілем AUDI А4, який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN. Стверджує, що огляд місця події тривав, приблизно до 18.30. ОСОБА_1 покинув місце події після того, як працівники поліції сказали, що усім водіям необхідно пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Проти клопотання сторони захисту про призначення комплексної експертизи заперечила.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 01.05.2025 о 12.16 год., керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN, д. н. з. НОМЕР_4 , їхав у м. Львові в сторону пл. Митна, на задньому сидінні знаходилась його дитина ОСОБА_5 . Побачив автомобіль AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , який їхав більше 50 км/год. Почув рух і відчув удар позаду. Ствердив, що ОСОБА_1 був до виклику швидкої медичної допомоги, так як приблизно через 1.5 год. після ДТП його, Балухіна, дитина почала жалітись на погане самопочуття. До закінчення огляду місця події ОСОБА_1 не був.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , захисника та представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, є підстави для такого висновку.

ОСОБА_1 01.05.2025 о 12.16 год. у м. Львові, на пл. Галицька- Князя Романа, керуючи автомобілем AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на автомобіль AUDI SQ8, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що стояв на червоний знак світлофора, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, тобто порушив п. 12.1, п. 10.1 п. 2.3.б Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 01.05.2025 о 12.16 год. там само, керуючи автомобілем AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_5 і будучи причетним до вказаної ДТП, не залишився на місці пригоди, а самовільно покинув її до завершення огляду місця події працівниками поліції, чим порушив п. 2.10 а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 - 4 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

З цього слідує, що диспозиції вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного Закону).

Одночасно, ст. 2 Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 01.05.2025 о 12.16 год. у м. Львові, на пл. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Так, згідно п.2.3.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Винуватість ОСОБА_1 доведена наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 335539 від 19.05.2025 та серії ЕПР1 № 335547 від 19.05.2025; протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 01.05.2025, схемою до проколу та фототаблицею; письмовими пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи захисником, як доказ, надано відеозапис, із якого видно, що внаслідок зіткнення автомобіля AUDI R8, д. н .з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем AUDI SQ8, д. н .з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що стояв, останній був відкинутий внаслідок інерційного руху назад і зупинився та приблизно через 1-1,5 секунд розпочав рух вперед і здійснив зіткнення з автомобілем AUDI А4 д. н. з. НОМЕР_3 , який надалі відкинуло на автомобіль VOLKSWAGEN д. н. з. НОМЕР_4 .

З вищевказаних доказів суд встановив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, так як здійснив наїзд на автомобіль AUDI SQ8 д. н .з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що стояв, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, тобто порушив п. 12.1, п. 10.1 п. 2.3.б ПДР. Однак, у його діях відсутня вина за спричинення зіткнення з автомобілями AUDI А4, д. н. з. НОМЕР_3 та VOLKSWAGEN, д. н. з. НОМЕР_4 , так як відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

Необхідно зазначити, що згідно чинного законодавства, допускається виникнення ДТП при взаємному порушенні правил дорожнього руху декількома учасниками дорожнього руху.

Однак, беручи до уваги, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зобов`язаний надати оцінку діям особи, яка притягується до відповідальності, встановити, чи допустила остання інкриміновані порушення ПДР України, внаслідок чого трапилося ДТП.

З огляду на те, що працівниками поліції, котрі безпосередньо на місці пригоди оцінювали ситуацію, протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не складали, а наявних у справі доказів, достатньо для кваліфікації дій ОСОБА_1 , а тому суд не може вирішувати питання з приводу вчинення ДТП іншими учасниками ДТП.

Під час розгляду справи захисник Михалевський Ю.Р. заявив клопотання що у справі недостатньо доказів, котрі б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку із тим необхідно призначити судову комплексну фототехнічну та інженерно-технічну експертизи.

Представник потерпілої адвокат Олешко Т.О. заявив, що підстав для призначення таких експертиз немає. Матеріали справи про адміністративне правопорушення в повній мірі доводять порушення ОСОБА_1 ПДР, що призвело до ДТП.

З`ясувавши думку всіх учасників справи з приводу заявленого клопотання, дослідивши наявні у справі докази, суд не вбачає підстав для залучення експерта з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

На переконання суду, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події.

Таким чином, у даній справі, з урахуванням зібраних доказів, суд дійшов висновку, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим призначення експертизи в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Одночасно, суд зауважує, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк, адже таке клопотання подане до суду 20 червня 2025 року, в той час як справа перебуває у провадженні суду з 22 травня 2025 року.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суд звертає увагу на те, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що відповідно може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, думку потерпілих та представника потерпілої, котрі заперечували у необхідності призначення експертизи у справі та беручи до уваги, що матеріали провадження містять достатньо доказів для прийняття рішення у справі, а призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно відобразиться на дотриманні строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Крім того, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП доведена повністю, адже він покинув місце події без дозволу працівників поліції та до закінчення огляду.

Суд не бере до уваги як доказ консультативний висновок про стан здоров`я, виданий 01.05.2025 ОСОБА_1 , так як у ньому не зазначена година звернення останнього до лікаря 01.05.2025.

Крім того, на місце ДТП викликалась швидка медична допомога для надання допомоги потерпілим, однак ОСОБА_7 не звертався щодо поганого самопочуття і з цього приводу не звертався до працівників поліції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП суд оцінює критично як спосіб захисту і намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані адміністративні правопорушення вчинені особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП кваліфіковані правильно.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: визнання вини та щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Згідно з ч. 5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника Михалевського Юрія Романовича про проведення комплексної фототехнічної та інженерно-технічної експертизи за обставинами ДТП відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП і на підставі ч. 2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови буде складено та оголошено о 14:10 год. 07.07.2025.

Суддя Коліщук З.М.