Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
01.07.2025 Справа №: 368/680/25
провадження 3/368/289/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

За участі сторін:

Сторона захисту:

Особа відносно якої

вирішується питання притягнення до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник - адвокат Матюшенков Д.В.

Інші учасники:

Свідок ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду адміністративну справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла адміністративна справа щодо ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14.05.2025 року автоматизовано системою документообігу Кагарлицького районного суду Київської області для слухання даного адміністративного провадження (в порядку КУпАП) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/680/25, провадження № 3/368/289/25.

Слухання адміністративної справи було призначено на 08 год. 40 хв. 13.06.2025 року.

13.06.2025 року судове засідання відкладено на 13 год. 00 хв 20.06.2025 року, - в зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 , - адвоката Матюшенкова Д.В.

20.06.2025 року судове засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 27.06.2025 року, - в зв`язку з неявкою особи, у відношенні якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та письмовим клопотанням його захисника, - адвоката Матюшенкова Д.В., - про відкладення.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.06.2025 року, - свідок ОСОБА_3 надав наступні показання:

- пам`ятку про права та обов`язки свідка ним отримано, він ї читав, його права та обов`язки йому зрозумілі, - додаткових роз`яснень не потребує;

- підстав для відмови від дачі показань, - в нього немає, тому показання давати буде;

- йому зрозуміло, що судом його попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивх показань та за відмову від дачі показань, та приведено його до присяги;

- по суті справи свідок надав наступні показання:

10 травня 2025 року до нього зателефонував ОСОБА_1 , щоб він подивився його автомобіль, так, як працює на СТО в м.Кагарлик механіком, неофіційно, залишившись після робочого часу до нього на роботу приїхав ОСОБА_2 та залишив йому свій автомобіль, близько 22 год. 00 хв. зробивши автомобіль він зателефонував до ОСОБА_1 , щоб він забрав автомобіль, ОСОБА_1 приїхав з сином, який сів за кермо, а ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння і вони поїхали.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.06.2025 року, - свідок ОСОБА_2 надав наступні показання:

- пам`ятку про права та обов`язки свідка ним отримано, він ї читав, його права та обов`язки йому зрозумілі, - додаткових роз`яснень не потребує;

- підстав для відмови від дачі показань, - в нього немає, тому показання давати буде;

10 травня 2025 рок о 22 год. 00 хв. до нього зателефонував батько ОСОБА_1 та попросив забрати автомобіль з СТО, після чого вони поїхали на СТО та забрали автомобіль та вирішили його перевірити під час руху, але автомобіль зупинився в аварійному режимі та вони не змогли продовжити рух, після чого його батько ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_4 та пояснив ситуацію, але він повідомив, що не може приїхати так, як знаходиться вдома, батько ОСОБА_1 викликав таксі, батько залишився біля автомобіля, ОСОБА_2 поїхав по ОСОБА_4 в с. Бурти та повернулись до автомобіля, коли приїхали, батька біля автомобіля не було, ОСОБА_5 зателефонував до батька він повідомив, що він знаходиться біля медичного пункту. ОСОБА_5 поїхав до батька до лікарні залишивши ОСОБА_4 біля автомобіля, після лікарні працівники поліції привезли його з батьком ОСОБА_1 назад до автомобіля, ОСОБА_4 полагодив автомобіль. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 потім відвезли ОСОБА_4 в с. Бурти та самі поїхали додому. Протягом усього часу ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля та повідомив, що батько не сідав за кермо автомобіля.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2025 року захисник, - адвокат Матюшенков Д.В., який діяв в інтересах ОСОБА_6 , - надав пояснення щодо справи, та подав письмові пояснення наступного змісту:

У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проте, я не можу погодитися із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з наступного:

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення "нетверезого водія".

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліпи можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Так, наявні в матеріалах справи докази не містять об`єктивних даних, які б підтверджували той факт, шо ОСОБА_1 взагалі 10.05.2025 року о 22:30 год. керував транспортним засобом між м. Кагарлик та с. Стави у тому числі у стані алкогольного сп`яніння.

З наявних у матеріалах справи відеозаписах вбачається, що працівники поліції 10.05.2025 року о10:41 год. год., тобто лише через майже 10 хв. після визначеного в протоколі часу під`їхали до припаркованого автомобіля, у якому знаходився ОСОБА_1 .

Разом із цим, у судовому засіданні, що відбулося 27.06.2025 року, свідок ОСОБА_3 , повідомив суду про те, що він працює механіком на СТО за адресою Київська обл., м. Кагарлик, вул. Став`янка, 105. До нього 10.05.2025 року близько до обіду зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про проблеми з коробкою передач його автомобіля. Так як ОСОБА_1 справний автомобіль необхідний на наступний день, свідок ОСОБА_3 у зв`язку із великою завантаженістю, залишився ремонтувати автомобіль ОСОБА_1 після свого робочого часу. Близько 22:00 год. свідок ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_1 і сказав, що він відремонтував автомобіль і його можна забирати. Через деякий час приїхав ОСОБА_7 зі своїм сином ОСОБА_8 , які забрали автомобіль. За кермо сів ОСОБА_8 , а він свідок поїхав додому. При цьому свідок зазначив, що ОСОБА_9 мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Приблизно через 30 хв. До нього зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що проблема з авто не зникла та з`явився "Чек", внаслідок чого свідок сказав, що автомобіль експлуатувати не можна і рухатися на ньому не бажано. Так як свідок сам приїхати не зміг, до нього на таксі приїхав ОСОБА_8 , який забрав свідка та привіз на місце поломки автомобіля, перед цим заїхавши на СТО, де свідок взяв комп`ютер, щоб перевірити помилки автомобіля.

Коли вони приїхали до автомобіля, ОСОБА_1 на місці не було, а ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_1 в лікарні.

ОСОБА_8 дав свідку ключі від авто, залишивши його ремонтувати авто.

Близько 00:00 год. до свідка під`їхали ОСОБА_1 з ОСОБА_8 , які забрати авто із свідком та завезли свідка додому. За кермом перебував ОСОБА_8 .

У судовому засіданні, що відбулося 27.06.2025 року, свідок ОСОБА_2 , повідомив суду про те, що 10.05.2025 року о 22:00 год. до нього зателефонував його батько ОСОБА_1 з проханням забрати автомобіль з СТО.

Забравши авто СТО він свідок з ОСОБА_1 вирішили перевірити його. Підчас руху автомобіль зупинився в аварійному режимі і вони не змогли продовжити рух. Після цього ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив, що не може приїхати самостійно, після чого ОСОБА_1 викликав таксі, на якому свідок поїхав в с. Бурти за адресою проживання ОСОБА_4 .

До приїзду на місце події, свідок з ОСОБА_4 заїхали на СТО де ОСОБА_4 взяв необхідне обладнання для перевірки справності автомобіля.

Коли вони приїхали до авто, його батька на місці не було, а коли свідок зателефонував батьку, то останній повідомив що він в лікарні. Після цього свідок залишив інший комплект ключів ОСОБА_4 , а сам вирушив на таксі до батька.

Після завершення процедури в лікарні, працівники поліції привезли свідка та ОСОБА_1 до автомобіля. На місці поломки авто, ОСОБА_4 повідомив, що знайшов поломку та полагодив автомобіль.

Після чого вони відвезли ОСОБА_4 додому, після чого самі вирушити до свого місця проживання. Весь час за кермом перебував свідок, оскільки його батько був в стані алкогольного сп`яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділ II Інструкції, містить порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, зокрема:

п.10 Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В свою чергу, в порушення 10 розділу II Інструкції, поліцейським за результатами огляду на стан сп`яніння не складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 22, розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Диспозиція ч1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмова пройти тест на вживання алкогольних або наркотичних засобів.

В свою чергу інспектором поліції ставиться у провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яка передбачає, відмову від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, як похідного від керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Однак, сам пособі факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки не є підставою для притягнення його до відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки щоб притягнути водія до відповідальності, необхідно встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Однак, як було вказано вище, матеріали справи не містять однозначних доказів того, що ОСОБА_1 10.05.2025 року о 22.30 год. між м. Кагарлик та с. Стави керував автомобілем марки КІА SORENTO д.н.з НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч. з ст. 7 КУпАП).

Згідно судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі "Малофєєва проти росії" (Malofeyeva v. russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти росії"(Karelin v. russia), заява № 926/08) у випадку, "коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом із цим, вина особи має бути доведена беззаперечно і не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, відповідно до викладеного та згідно матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 в дійсності було вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і як наслідок відмова під проходження тесту на алкогольне сп`яніння.

Будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та чи взагалі керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні.

Насправді транспортним засобом керувала інша особа та на початку конфлікту на блокпосту залишила місце події, про що може підтвердити у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, я вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому на підставі вищенаведеного та керуючись ст. 287, 294 КУпАП, просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

27.06.2025 року в слуханні справи оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 01.07.2025 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 01.07.2025 року, особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - ОСОБА_1 , - просив суд закрити провадження у даній справі, в зв`язку з тим, що він не винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та надав наступні показання:

Він не пам`ятає точної дати та часу, - він зателефонував до ОСОБА_10 , який працює на СТО та попросив, щоб він зробив техогляд його автомобіля, ОСОБА_4 погодився та він пригнав автомобіль, того ж дня близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 зателефонував та повідомив, що він може забрати автомобіль, так, як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої він зателефонував до свого сина, щоб він сів за кермо його автомобіля. Під час руху знову висвітились аварійні помилки, ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_4 , який повідомив, що рухатись на автомобілі не можна. Так, як ОСОБА_4 перебував вдома та не мав змоги під`їхати ОСОБА_1 запропонував забрати його на таксі, щоб він полагодив автомобіль. Коли приїхало таксі його син сів і поїхав по ОСОБА_4 , ОСОБА_1 залишився в автомобілі, коли під`їхали працівники поліції вони попросили, щоб з`їхав з проїжджої частини так, як автомобіль стояв у аварійному положенні. На вимогу працівників поліції він з`їхав з проїжджої частини. З моменту, як ОСОБА_2 виїхав з СТО за кермом був його син та, як він не вживав алкогольні напої, на водійське місце, він сів коли виходив з автомобіля поки чекав на сина та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, яке відбулося 01.07.2025 року, захисник, - адвокат Матюшенков Д.В., - просив суд визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 стю. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свою правову позицію адвокат Матюшенков Д.В. обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині його пояснень по суті справи, та які судом в повному обсязі наведено вище в мотивувальній частини даної постанови суду.

Суд, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, у відношенні якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, вислухавши захисника даної особи (адвоката), дослідивши матеріали справи, - приходить до висновку щодо визнання не винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закриття адміністративного провадження, - в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В матеріалах справи містяться:

1. адміністративний протокол серії ЕПР1 № 326679 складений 11.05.2025 року о 01 год. 03 хв. На а/д Кагарлик-Стави.

Даний протокол складений інспектором ВП №1 Обухівського РУП старшим сержантом поліції ЛоєвськимС.О. в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_1 , 10.05.2025 року о 22 год. 30 хв. На автодорозі Р-32 Кременець-Біла церква-Ржищів, між м.Кагарлик та с.Стави, Обухівського району, Київської області керуючи автомобілем KIA SORENTO державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Зглядаючись на вищевказані докази, суд приходить до висновку щодо того, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним.

Своє рішення суд обгрунтовує наступним:

-Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Суд зазначає, що у справах даної категорії доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин:

1. Керування транспортним засобом, з одночасним, -

2. Перебуванням у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Таким чином, - суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП, так як в матеріалах адміністративної справи взагалі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в день, час та місці та за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В КУпАП закріплені принципи, що вирішення справи про адміністративне правопорушення повинно грунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на обставини справи, які встановлені в судовому засіданні, - взагалі неможливо достеменно довести той факт, що ОСОБА_1 в дату, час та в місці, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, - керував транспортним засобом.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що, - оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування е неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

В даному ж випадку, - поліцейські взагалі не зупиняли транспортний засіб, так як транспортний засіб на момент прибуття поліцейських перебував в нерухомому стані, тобто, - автомобілем ніхто не керував.

Отже, - об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, - є керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Природньо, що доказова база в адміністративному провадженні (відеозапис події, проказання свідків, тощо), - має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин:

- керування особою транспортним засобом;

- перебування особи у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно, - для виявлення адміністративного правопорушення, - транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку, - протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), - може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення "водія, який перебуває в стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного)".

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування е неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Отже, - визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16 від 20.02.19 ВС/КАС зазначено, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом, - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, - не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Суд, дослідивши всі докази в даному адміністративному провадженні, констатує наступне:

- наявні в матеріалах справи докази (відеозапис події, показання свідків, інші письмові докази), - не містять об`єктивних даних, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 саме 10.05.2025 року о 22:30 год. керував транспортним засобом.

З наявного уматеріалах адміністративного провадження вбачається, що працівники поліції 10.05.2025 року о 22 год.41 хв, тобто, - лише через майже 10 хв. після визначеного в протоколі часу під`їхали до припаркованого автомобіля, у якому знаходився ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, зщо відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмова пройти тест на вживання алкогольних або наркотичних засобів.

Дійсно, - працівником органу Національної Поліції, - інспектором поліції, в змісті протоколу (у опису фабули вчиненого адміністративного правопорушення), - зазначено, що ОСОБА_1 здійснив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яка передбачає відмову від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, проте, - як похідного від керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - суд вважає, що сам пособі факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (без достеменного доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом), - не є підставою для притягнення його до відповідальності за ст.130 КупАП, зокрема, - за відмову від проходження освідування на стан сп`яніння, оскільки, для наявності юридичних підстав для щоб притягнення водія до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - апріорі, - необхідно встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Однак, як було вказано вище, матеріали адміністративного провадження, - не містять належних, допустимих, достатніх доказів на півдтвердження юридично значущого факту, - факту того, що ОСОБА_1 10.05.2025 року о 22:30 год. На а/д Р-31 Кременець-Біла Церква-Ржищів керував автомобілем марки «КІА», моделі «SORENTO», д.н.з НОМЕР_4 , - з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч. з ст. 7 КУпАП).

Згідно судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі "Малофєєва проти росії" (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти Росії"(Кагеlіn v. Russia), заява № 926/08) у випадку, "коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом із цим, вина особи має бути доведена беззаперечно і не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даному ж випадку, - зміст протоколу, на думку суду, - грунтується лише на припущеннях того, що ОСОБА_11 керував транспортним засобом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено в судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_12 , - саме даний свідок керував транспортним засобом.

Згідно т. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно, суд вважає, що в діях ОСОБА_11 , - відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП, та що є підставою для закриття провадження у даній адміністративній справі з підстави відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_11 .

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, - про закриття справи.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Наказом № 1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, ст.ст. 9, 12, 13, ч. 4 ст. 127, 247, 268, 270, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 368/680/25, провадження № 3/368/289/25, відносно ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), щодо вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: О.В. Закаблук