Справа 682/1617/25
Провадження № 3/682/603/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М., за участі секретарів Степанюка О.О., Захарчук С.П., правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката Маринюка С.О., розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , відомості щодо індивідуального ідентифікаційного номеру суду надано не було, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

16.06.2025 року о 23 годині 39 хв., гр. ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області, по вулиці Ізяславській, 6, під час керування незареєстрованим низькошвидкісним легким персональним транспортним засобом "Рута", маючи виражені ознаки алкогольного сп`яніння на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та показав, що дійсно у зазначений час та місці керував електровелосипедом, рухаючись від друзів додому. По дорозі його зупинили працівники поліції. Під час спілкування, останні йому повідомили, що він рухається транспортним засобом і в них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 відповів, що правила дорожнього руху не порушує, оскільки електровелосипед, яким керує не відноситься до механічних транспортних засобів. Однак, поліцейським щодо нього було складено протокол про адміністративне правопрушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим він не погоджується.

Представник ОСОБА_1 адвокат Маринюк С.О. суду показав, що ОСОБА_1 під час зупинення його поліцейськими керував двоколісним електровелосипедом, який не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, а тому його підзахисний не мав обов`язку проходити на пропозицію поліцейських огляд на стан алкогольного сп`яніння. Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.«а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 17.06.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці, переглянутого у судовому засіданні відеозапису (відеодоказу) з нагрудної камери поліцейського до протоколу ЕПР1 від 17.06.2025, з якого слідує, що працівники поліції зупиняють електровелосипед під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким вказують останньому на наявність ознак перебування його у стані алкогольного сп`яніння, пропонують пройти йому у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього поліцейський складає відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності і достатності доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що електровелосипед не є транспортним засобом, а отже, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суддя виходить з такого.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожньогоруху (далі - ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, та наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

На відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

«Мопед» - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

В ПДР поняття електровелосипед не значиться як транспортний засіб в розумінні такого.

Водночас згідно зі ст.ст. 1 та 2 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін де деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023р. № 2956-IX, який набрав чинності 23.03.2023 р. (далі - Закон №2956-IX), «електричний колісний транспортний засіб» - це - дво - і більше колісний транспортний засіб оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

«Легкий персональний електричний транспортний засіб» - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

«Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб» - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до п.2.13 ПДР України до транспортних засобів категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

При цьому п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять транспортний засіб та механічний транспортний засіб є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна.

Зазначене свідчить про те, що до категорії А1 належать транспортні засоби з електродвигуном потужністю до 4 кВт, оскільки вони належать до транспортних засобів, а саме, електричних колісних транспортних засобів у розумінні Закону №2956-IX та Закону України «Про дорожній рух». На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками патрульної поліції керував електровелосипедом марки FADA РУТА, характеристики якого посадовою особою не зазначені. Разом з цим, стороною захисту надано суду договір купівлі-продажу від 16.06.2023 року електровелосипеда FADA, Акт прийому-передачі товару № 826, митну електронну декларацію, відповідно до яких електровелосипед з допоміжними педалями марки FADA моделі FDEB 05VLA-60 та встановленим електродвигуном має потужність 500 Вт.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновків, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає для суб`єкта адміністративного правопорушення у разі керування будь-яким транспортним засобом, а не лише механічним (окрім тих, які прямо зазначені у статті 127 КУпАП).

Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР у спосіб невиконання вимог працівників поліції, які виявили ознаки алкогольного сп`яніння останнього, щодо проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, та відмовився від проходження такого огляду.

Таке прямо передбачено п. 2.5 ПДР України та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак таких дій не вчинив.

Викладене дає підстави для висновків про повне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопрушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» величина ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини справи, суть правопорушення, дані про особу порушника, його майновий стан, суддя визнав необхідним, можливим та доцільним накласти на гр. ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде достатнім й необхідним для його виправлення та запобіганню вчиненню інших правопорушень в майбутньому.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст. 40-1, ст. ст. 268, 276-285 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі 17 000 гривень (Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області/Хмел.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0022001) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (рахунок отримувача UA0026001, ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Маршал І. М.