Провадження № 3/127/3813/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої ФОП, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НП надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 427 від 02.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи з 29.02.2024 року звільненою з посади заступника директора МКП «Інформаційно-телевізійне агентство «ВІТА», являючись, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 03.04.2025 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення). Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини несвоєчасного подання нею вище вказаної декларації визнала. Додатково суду пояснила, що вона вчиняла дії для вчасного подання декларації, проте за новим місцем її проживання відбувся збій у функціонуванні мережі Інтернет, тому 31.03.2025 року їй не вдалося подати декларацію, оскільки при неодноразовому намаганні увійти до свого електронного кабінету на сайті НАЗК - відбувався збій в роботі системи, вибивало помилку. Крім того, єдиний пристрій (ноутбук) з якого можливо було заповнювати електронну декларацію та в подальшому її подати, був випадково залитий водою і перестав працювати. Тому подати декларацію їй вдалося лише 03.04.2025 року.

Прокурор Конівець Д.А. у судовому засіданні підтримав доводи викладені в протоколі про адміністративні правопорушення про наявність в діянні ОСОБА_1 , як суб`єкта відповідальності, ознак пов`язаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Зазначив про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є доведеною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , з`ясувавши думку прокурора Вінницької окружної прокуратури, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу №19 від 09.05.2022 року директора МКП «Інформаційно-телевізійне агентство «ВІТА» ОСОБА_1 з 10.05.2022 року призначено на посаду заступника директора.

На підставі наказу №09 від 29.02.2024 року директора МКП «Інформаційно-телевізійне агентство «ВІТА» ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника директора з 29.02.2024 року за угодою сторін.

Згідно з роз`ясненнями НАЗК до посадових осіб юридичної особи публічного права в п.п. 6 п. 26-1 розділ ІІ належать: керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар юридичної особи публічного права.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 01 квітня наступного року припинення діяльності подати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю і у неї виник обов`язок подання щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) до 01.04.2025 року.

Однак, як вже зазначалось, ОСОБА_1 подала вказану декларацію лише 03.04.2025 року.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Таким чином, є очевидним, що ОСОБА_1 допустила відповідне порушення Закону та подала декларацію з пропуском встановленого строку. Разом з тим, суд вважає, що порушення строку лише на два дні, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень законів України «Про засади запобігання та протидії корупції», «Про відповідальність юридичних осіб за вчинення корупційних правопорушень», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» (справа про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) від 06.10.2010 року № 1-27/2010, судом серед іншого проведена думка, що корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватися до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховуванням, розкраданням чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи і яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Тобто, ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не ухилялась від декларування та не бажала приховати свої доходи і майно, а допустила помилку у строках подачі декларації на два дні. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням (на два дні), однак отримала інформацію щодо майна ОСОБА_1 . Натомість, для ОСОБА_1 юридичні наслідки після притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення будуть занадто суворі та несправедливі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимозі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст.22 КУпАП закон не містить.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є скоєння особою правопорушення вперше, визнання своєї вини, а також малозначність правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 172-6, 283-285, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 3, 45 Законом України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючу ФОП, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі ст. 22 КУпАП, в зв`язку з малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: