печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч. 3 ст. 154 КУпАП,

встановив:

08.04.2025 приблизно о 22 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 15, ОСОБА_1 вигулювала собаку породи Кане-корсо без повідка і намордника. Собака породи Кане-корсо вкусила ОСОБА_2 , завдавши тілесних ушкоджень: укушена рвана рана тильної поверхні кисті. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила, що вказана подія сталася випадково. Вона гуляла із собакою та зняла намордник, щоб розгуляти її та дати ласощі. Собака ОСОБА_1 може іноді буйно реагувати на інших собак, але вони обходять вказаних собак із командою «Поруч», і конфліктів жодних досі не було. В цей раз на вулиці було темно, і вона не побачила дівчину, що гуляла з собакою, собака ОСОБА_1 побігла до цієї дівчини. Дівчина одразу взяла свою собаку на руки, ОСОБА_1 підбігла до неї і забрала свою собаку. Далі, вона вивела потерпілу на світло, подивилася, чи необхідна перша допомога. Після цього потерпіла разом із собачкою пішла до машини, ОСОБА_1 залишила свій номер телефону та спитала, чи необхідно ще щось, на що отримала відповідь: «ні, вже далі самі».

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хуторний Д. В. в судовому засіданні зазначив, що протокол серії ВАД № 625562 від 02.05.2025 складений з істотними порушеннями ст. 254 КУпАП та п. 7 Наказу №1376, які полягають в наступному. В зазначеному протоколі, оригінал якого наявний в матеріалах справи, ОСОБА_1 інкриміноване адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 154 КУпАП. Проте, в копії протоколу, який було видано ОСОБА_1 після його складання, зазначено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП. Порівнюючи оригінал та копію протоколу Серії ВАД №625562 від 02.05.2025, можна дійти обґрунтованого висновку про те, що оригінал не відповідає копії, а саме в рядку «склад адміністративного правопорушення» зроблено допис інформації про спричинення тілесних ушкоджень, також в протоколі зроблені виправлення кваліфікації адміністративного правопорушення. Також, як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_2 , яка звернулась до органів поліції 11.04.2025 (вх. №13236) при події, що трапилась 08.04.2025, були присутні свідки. Проте, під час підготовки матеріалів адміністративного правопорушення не були встановлені та допитані свідки події, що трапилась 08.04.2025, що унеможливлює об`єктивне та неупереджене встановлення фактів та обставин події, що мають суттєве значення. Таким чином, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм призводить до порушення вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП і робить неможливим об`єктивний розгляд справи. Також адвокат зазначив, що в діях ОСОБА_1 не було жодного умислу на вчинення правопорушення, та взагалі нічого страшного не сталося, просто собачки погрались. Також захисник зазначив, що розгляд вказаної справи не належить до повноважень суду. Посилаючись на викладене, захисник просив направити справу на доопрацювання до Печерського УП ГУНП у м. Києві.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона ввечері гуляла зі своєю собакою - карликовий пінчер, собаку ОСОБА_1 - Кане-корсо, вона не бачила, але коли вказана собака підбігла, потерпіла взяла свою собаку на руки та кричала до ОСОБА_1 , щоб та прибрала свою тварину. Собака Кане-корсо була без намордника і фактично без повідка, повідок просто бовтався. Коли ОСОБА_1 підбігла, вона намагалася одразу відтягнути свою собаку, але в неї не виходило. Собака ОСОБА_1 почала кидатись на потерпілу та в подальшому вкусила за руку. Далі до них підбігли чоловіки, що були поруч зі ОСОБА_1 , і вже допомогли відтягнути собаку, а потім почали бити тварину. Далі ОСОБА_1 провела потерпілу до машини, надала свій номер телефону, та остання поїхала до травмпункту. В травмпункті потерпілу оглянули, зашили ранку та зробили щеплення від стовбняка. В подальшому потерпіла ще неодноразово бачила, як ОСОБА_1 продовжує вигулювати свою собаку без намордника, намордник не вдягнутий на собаку і просто бовтається.

Потерпіла надала для дослідження в судовому засіданні відеозаписи, на яких зафіксовано:

- вид укушеної рани ОСОБА_3 08.04.2025 до та після надання їй медичної допомоги;

- як ОСОБА_1 після події 08.04.2025 гуляє із собакою Кане-корсо, намордник не надітий на собаку.

Зауважила, що ОСОБА_1 перед нею навіть не вибачилась. Коли потерпіла вирішувала, які щеплення слід робити у зв`язку із укусом, ОСОБА_1 на підтвердження щеплення собаки скинула тільки частково зображення паспорта, із чого неможливо було встановити, яка саме собака прививалась.

Вказані відеозаписи досліджені в судовому засіданні, за участю сторін.

Щодо досліджених відеозаписів, захисник зазначив, що:

- з дослідженого відеозапису рани потерпілої неможливо встановити, хто саме її вкусив. На вулиці на час події було темно, відповідно її могла вкусити і її собака, що сиділа на руках;

- відеозапис прогулянки ОСОБА_1 із собакою після події 08.04.2025 не стосується обставин справи та не становить предмета доказування. Крім того, собака носить намордник із м`якою тканини за рекомендацією лікаря, цей намордник із темної тканини, тому на темній тварині потерпіла його просто не побачила. На підтвердження своєї позиції надав довідки клініки Innovet щодо обстеження собаки за 15.10.2023, 24.04.2025, 05.06.2025, із рекомендацією 05.06.2025 носити на постійній основі намордник із м`якої тканини, та фотознімки собаки в м`якому наморднику.

Суддя, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши матеріали справи, надходить наступного висновку.

Щодо позиції захисника про наявність підстав для направлення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення у зв`язку із недоліками при його складанні, суддя виходить з наступного.

Підставою для направлення справи на дооформлення захисник зазначає, що у протоколі після його складання зроблено допис інформації про спричинення тілесних ушкоджень, також в протоколі зроблені виправлення кваліфікації адміністративного правопорушення.

Частинами 1, 2 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Так, з наданого захисником фотознімку протоколу серії ВАД № 625562 встановлено, що у графі «суть адміністративного правопорушення» дійсно не зазначено про завдання тілесних ушкоджень потерпілій і дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 154 КУпАП.

В свою чергу, із вказаної фотокопії протоколу вбачається, що в ньому відсутні підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , що не може свідчити про те, що у даному випадку було належним чином завершене складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 625562, який наявний в матеріалах справи, що складений на ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, після його складення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як того вимагає чинне законодавство.

За таких обставин встановити, до чи після підписання ОСОБА_1 протоколу до нього внесено зміни, достеменно неможливо, проте підтверджено, що зміст копії протоколу, вручений ОСОБА_1 , не тотожний змісту протоколу, направленого до суду.

Поряд із цим, в ході розгляду протоколу сторона захисту повністю ознайомлена із складеним протоколом та матеріалами провадження. Захисник подав відповідну заяву 01.07.2025 та здійснив відповідне ознайомлення в цей же день, про що в матеріалах провадження міститься відповідна розписка. Отже, сторона захисту мала достатньо часу та можливостей ознайомитися із матеріалами, погодити позицію та підготуватись до розгляду. Клопотань про надання додаткового часу для підготовки до розгляду захистом не заявлено.

Зміст протоколу в повному обсязі оголошувався суддею в судовому засіданні.

Таким чином, зі змістом протоколу захист на час розгляду справи ознайомлений, вручення копії протоколу з недоліками в цілому не вплинуло на додержання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та справедливість розгляду в цілому, а тому підстави для повернення протоколу на дооформлення відсутні.

Щодо посилання на те, що протокол складено із порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, тобто не впродовж 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи подія, з приводу якої складений протокол про адміністративне правопорушення, мала місце 08.04.2025.

11.04.2025 потерпіла ОСОБА_2 звернулася до поліції із заявою про вчинене адміністративне правопорушення та з проханням встановити особу, яка є власником собаки, яка нанесла травму потерпілій.

Звернення до поліції 11.04.2025, а не одразу після події, потерпіла пояснила тим, що була перелякана та відходила від події, погано себе почувала, та звернулась до поліції, коли їй стало трохи краще.

В подальшому, 02.05.2025 працівниками поліції в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 було складено протокол серії ВАД № 625562. В самому ж протоколі, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано, що такі пояснення наданні на окремому бланку. Тобто фактично вказане свідчить, що протокол складений після прибуття ОСОБА_1 до поліції на надання власних пояснень по суті правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Крім того, положеннями ст. 254 КУпАП не визначено правові наслідки в разі несвоєчасного оформлення відповідного протоколу уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи щодо неповноти проведеної перевірки в частині незазначення свідків події, які, згідно матеріалів і пояснень потерпілої, були присутні, суддя вважає необгрунтованими та формальними.

Так, поліцейські не були на місці події та, відповідно, не могли встановити очевидців на місці події. Потерпіла, яка вказувала на присутність чоловіків разом із власницею собаки Кане-корсо, проте, очевидно, не володіла їх анкетними даними. ОСОБА_1 в поясненнях на наявність свідків не вказувала, їх анкетних даних та контактів не зазначала.

Таким чином, за необхідності, на думку захисту, допиту свідків в судовому засіданні, захист мав право і можливість заявити відповідне клопотання в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте таких клопотань заявлено не було.

Таким чином, посилання як на недолік матеріалу на невстановлення свідків події є надуманим та формальним.

З урахуванням викладеного, суддя не вбачає підстав для направлення адміністративної справи, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, на дооформлення.

Натомість вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 625562;

- заяві потерпілої ОСОБА_2 ;

- поясненнях ОСОБА_1 долучених до протоколу, відповідно до яких вона не заперечувала факт вигулу собаки без намордника та те, що її собака породи Кане-корсо вкусив потерпілу;

- поясненнях сторін, наданих в судовому засіданні;

- відеозаписі спричинених потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень;

- лікарській довідці №1498 про те, що ОСОБА_3 08.04.2025 зверталась в травмпункт Печерського району з приводу укушеної рани правої кисті №1 (3,5 на 0,8 см) та отримала медичну допомогу;

- консультаційних довідках ДУ «Інститут травматології та ортопедії» від 09.04.2025 та 14.04.2025 із встановленням ОСОБА_3 діагнозу: укушена рвана рана тильної поверхні правої кисті (3,5 0,8 см).

Постановою Кабінета Міністрів України №1164 від 10.11.2021 кане-корсо віднесено до небезпечних порід собак.

Отже, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 3 ст.154 КУпАП, як вигулювання собаки без повідка та намордника (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак), що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини.

З урахуванням конкретних обставин провадження, ставлення винної до допущеного порушення, наслідків допущеного порушення, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальних межах ч. 3 ст. 154 КУпАП, із конфіскацією належної їй тварини - собаки породи Кане-корсо на кличку Арес.

При цьому суд зазначає, що системний аналіз положень ст. 218 та ст. 221 КУпАП дає можливість зробити висновок, що до компетенції адміністративної комісії відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП. У свою чергу до компетенції суду відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП. При цьому, розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, як вбачається зі змісту положень ст. ст. 218-244-24 КУпАП, не відноситься до компетенції жодних, з числа зазначених у ст. 213 КУпАП органів влади (посадових осіб). Вказані обставини у поєднанні з принципом визначення повноважень адміністративних комісій, що закріплений у ст. 214 КУпАП, могли б давати можливість зробити висновок, що в такому разі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, мають розглядатися саме адміністративними комісіями як такі, що не віднесені до компетенції інших органів влади (посадових осіб), але, оцінюючи відповідність такого висновку положенням чинного законодавства, необхідно звернути увагу на наступне.

Так, ст. 154 КУпАП (у редакції станом на 01.07.2021 рік) структурно складалася з двох частин. У ч. 1 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01.07.2021 року) було передбачено основний склад адміністративного правопорушення, який передбачав адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Натомість, ч. 2 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01.07.2021 року), передбачала адміністративну відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Системний аналіз положень ст. 154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст. 218, 221 КУпАП у редакції станом на 01.07.2021 рік дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, станом на 01.07.2021 рік відносився до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП до компетенції судів.

15.07.2021 року ВРУ було прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» за №1684-IX, яким ст. 154 КУпАП було викладено у новій редакції, що повністю відповідає редакції чинній на момент вчинення правопорушення та на момент здійснення судового розгляду.

Таким чином, шляхом прийняття ЗУ від 15.07.2021 року за №1684-IX - ст. 154 КУпАП структурно була поділена на три окремі частини. При цьому, як видно зі змісту положень вказаного закону, виділення ч. 3 ст. 154 КУпАП відбулося шляхом відокремлення кваліфікуючої ознаки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та майну людини з ч. 2 ст. 154 КУпАП. Тобто, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, у виді повторності та заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи, які в попередній редакції статті містилися у ч. 2, шляхом прийняття нового закону були розділені на окремі частини таким чином, що заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи внаслідок порушення правил утримання собак і котів перетворилося на особливо кваліфікуючий склад адміністративного правопорушення, що кваліфікується за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Однак при цьому, як вбачається з положень ЗУ від 15.07.2021 року за №1684-IX, супутніх змін до ст. 218, 221 КУпАП, у зв`язку з появою ч. 3 ст. 154 КУпАП, не було прийнято, а відтак виникла законодавча прогалина, яка полягає у тому, що формально ч. 3 ст. 154 КУпАП не відноситься до компетенції жодного органу влади (посадової особи), що здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України - юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ - кримінальне обвинувачення не тлумачиться буквально та не зводиться виключно до кримінального переслідування особи за вчинення кримінально-караних діянь, у зв`язку з чим обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення в залежності від певних обставин (характер правопорушення, тяжкість покарання, кваліфікація за національним законодавством) також може підпадати під ознаки кримінального обвинувачення та потребувати юрисдикції суду щодо визначення обґрунтованості останнього. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 6 КАС України - як складова вимога принципу верховенства права забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Проектуючи вказані положення на обставини даної справи суд робить висновок, що наявність прогалини у законодавстві. Разом з цим недоліки законодавства не можуть ігнорувати вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, ступінь його тяжкості, те, що склад вказаного правопорушення, у новій редакції законодавства, утворює кваліфікуюча ознака, яка в попередній редакції законодавства містилися у ч. 2 цієї ж статті та відносилася до компетенції суду, беручі до уваги, що за вчинення даного правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ст. 29 КУпАП може бути застосовано лише судом, то, не зважаючи на те, що розгляд судом справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, прямо не закріплено у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1, 154, 251, 266, 268, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Собаку породи «Кане-корсо» кличка Арес, яка належить ОСОБА_1 - конфіскувати.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько