Справа №333/3283/25
Провадження №3/333/1496/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Запоріжжі, тимчасово не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №427188 від 05.04.2025 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 04.04.2025 року з 21 год. 00 хв. по 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 з дитиною перебувала на вулиці та вживала алкогольні напої, та коли повернулася до помешкання, не нагодувала дитину. Таким чином, ОСОБА_1 порушила ст.150 Сімейного кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що вона на цей час перебуває у декретній відпустці. 04.04.2025 року вона зустрілася з подругою, її дитина та 7-річний син подруги, були з ними. Сиділи у сусідньому дворі, вона трохи випила. Чоловік її розшукував, так як не міг додзвонитися, бо в неї сіла батарея на мобільному пристрої.

Приблизно о 23-30 вона повернулася додому і коли підходила до підходу, чоловік її вже зустрічав. Між ними відбулася сварка і вона викликала працівників поліції за домашнє насильство. Свої дії вона може пояснити тим, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Коли приїхали працівники поліції, дитина вже спала, відповідно вони не спілкувалися з її донькою. Чому поліцейські зробили висновок, що вона не кормила доньку, їй невідомо. Під час їхнього перебування на вулиці, вона періодично кормила дитину, купляючи сік, печиво тощо. Коли донька повернулася додому, то їсти не схотіла, тому лягла спати.

Допитаний судом ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 його дружина, а ОСОБА_2 їхня донька. 04.04.2025 року дружина з донькою були в бібліотеці, потім пішли гуляти. Він був вдома і у вечірні час не міг додзвонитися до ОСОБА_1 .

Приблизно о 23 год. 30 хв., він вийшов на вулицю, і побачив, що дружина з донькою повертаються додому. Між ним та ОСОБА_4 виникла сварка, він взяв дружину за руку, а вона впала, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (хоча не сильна стадія). Після цього, ОСОБА_4 викликала працівників поліції.

Коли приїхали поліцейські, дитина вже спала, голодною не була, поліція навіть не перевіряла, чи голодна дитина. Донька після повернення додому не захотіла вечеряти та лягла відпочивати.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останньої та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

До суду з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшли наступні матеріали:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №427188 від 05.04.2025 року;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких останній не підтвердив того факту, що донька ОСОБА_5 увечері 04.04.2025 року була голодною;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання пояснила, що увечері 04.04.2025 року вона перебувала з донькою на вулиці у сусідньому дворі.

За клопотанням ОСОБА_1 суд долучив до матеріалів справи характеристики останньої.

Так, згідно характеристик, наданих керівництвом КЗ «Запорізький обласний центр художньо-естетичної творчості та учнівської молоді» ЗМР, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, належним чином виконує батьківські обов`язки стосовно своїх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , має добру репутацію за місцем проживання, з сусідам не конфліктує, веде здоровий спосіб життя, є турботливою мамою.

Дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до характеристика з місця навчання Запорізької гімназії №38 ЗМР, вбачається, що остання також характеризується позитивно, батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню доньки.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №427188 від 05.04.2025 року працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 перебувала з 21:00 год. по 23:30 год. з донькою на вулиці, а повернувшись додому не нагодувала останню.

Водночас, жодного доказу перебування дитини голодною встановлено не було.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодного свідка події, який міг би підтвердити чи спростувати факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростували інформацію, зазначену працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналіз долучених до протоколу про адміністративне правопорушення документів, свідчить, що вони не містить у собі фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінюю кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку, в матеріалах справи відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 184, 245, 247, 251, 252, 260, 261, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод