Справа № 337/2522/25
Провадження № 3/337/751/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Завгородній Є.В., розглянувши справу стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації:АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Стосовно зазначеної особи складений протокол ВАД № 427455 від 19.05.2025 про те, що 19.05.2025, о 20.00 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством, внаслідок чого його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поїхав на велосипеді у невідомому напрямку та залишився без батьківського піклування, що становило загрозу його життю та здоров`ю. Своїми діями батько порушив вимоги ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 судом роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. В судовому засіданні останній заперечив обставини, викладені в протоколі. Зазначив, що вони з дружиною виховують дитину з особливостями розвитку. ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю, має вади психічного розвитку. В той вечір вони з сином разом гуляли (каталися на велосипеді), ОСОБА_1 відволікся на дзвінок, внаслідок чого втратив візуальний контакт з дитиною. Хвилюючись за життя та здоров`я сина, він негайно повідомив дружину, яка звернулася до працівників поліції. Працівники поліції знайшли дитину у дворі будинку по АДРЕСА_3 , життю та здоров`ю дитини нічого не загрожувало. У зв`язку з подією, батьки придбали сину годинник з GPS-маяком для того, щоб мати можливість в подальшому контролювати його місцезнаходження. Інших фактів ухилення від виконання батьківських обов`язків адміністративні матеріали не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім особистих пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні були досліджені: інформаційна довідка від 19.05.2025, складена працівниками поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (матері малолітнього ОСОБА_2 ).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Суд критично оцінює докази, що містяться в адміністративному матеріалі, в частині їхньої належності, достовірності та достатності для того, щоб дійти поза розумним сумнівом висновку про винуватість ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків.

В судовому засіданні був досліджений висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_2 від 23.06.2025, відповідно до якого останній має особливості психічного розвитку, рекомендований рівень підтримки в закладі освіти четвертий рівень підтримки (труднощі тяжкого ступеня розвитку). Відповідно до медичного висновку № 242/15 від 28.05.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною з інвалідністю.

На переконання суду, факт втрати візуального контролю за сином під час прогулянки сам по собі не може свідчити про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Жодних інших допустимих доказів, які б вказували на те, що батько ухиляється від обов`язків з виховання дитини, або що життю та здоров`ю дитини загрожувала небезпека, або доказів, які б доводили факт завдання будь-якої іншої шкоди діями ОСОБА_1 , суду надано не було.

За таких обставин, керуючись стандартом доведення «поза розумним сумнівом» суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме його об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9-11, ч. 1 ст. 184, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ