Справа №949/1335/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М.,розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2025 року з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354255 від 07 червня 2025 року, складеного капралом поліції Трофімовим І.О., ОСОБА_1 того ж дня о 13 год. 09 хв. в м. Дубровиця по вул. Вокзальна, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування таким транспортним засобом на підставі постанови Дубровицького районного суду від 31 грудня 2024 року №949/2256/24, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування керування таким ТЗ, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як доказ вчиненого Сулимою ОСОБА_2 правопорушення до протоколу додається постанова Дубровицького районного суду від 19 грудня 2024 року №949/2256/24 (а.с.6-14), якою за ч. 5 ст. 126 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності Суліму ОСОБА_3 .

Також до матеріалів справи додано копію постанови серії ЕНА №4915500 від 07 червня 2025 року (а.с.4) про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, довідку інспектора сектору адміністративної практики О.Остаповця про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП Суліму ОСОБА_3 (а.с.5).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Постановою судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суди повинні враховувати, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Отже, під час розгляду даної справи Дубровицьким районним судом Рівненської області були виявлені порушення законодавства, які є підставою для реагування та ухвалення відповідної постанови.

Так, відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду, та відповідно до інформації із відкритих джерел Єдиного Державного реєстру судових рішень встановлено, що Суліма ОСОБА_5 дійсно є порушником та особою, що неодноразова притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130, та ч. 3, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, КУпАП не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям "повторне вчинення адміністративного правопорушення".

У той же час, зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторне вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 395, визначено, що "повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягнення за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку двічі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП).

Суд наголошує, що обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

До протоколу не надано жодних доказів (якими можуть бути постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП) на підтвердження того, що саме Сулима ОСОБА_6 протягом року був притягнутий до такої відповідальності, що утворювали б склад порушеного адміністративного провадження.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354255 зроблено посилання на постанову суду за № 949/2256/24 із датою винесення 31 грудня 2024 року, а до матеріалів справи долучено постанову суду із вказаним номером справи, проте із датою 19 грудня 2024 року та яка винесена щодо Суліми ОСОБА_3 .

Суд також критично оцінив надану до матеріалів справи довідку інспектора сектору адміністративної практики О.Остаповця про притягнення Суліми ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності особи за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки така видана відносно іншої особи, ніж та, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354255

Крім того, суд звернув увагу на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАп не утворює складу адміністративного правопорушення ч. 5 ст. 126 КУпАП та не є підтвердженням вини такої особи.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Отже, суд позбавлений можливостей самостійно вносити зміни до протоколу та інших додатків до протоколу адміністративного правопорушення, і які мають значення для розгляду справи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України №9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Леванте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд наголошує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" у цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, суд у постанові від 08 липня 2025 року зазначив, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто Сулимою ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі кримінального обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа "Маттоціа проти Італії" від 25.07.2000).

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений без додержання вимог КУпАП, тому докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають "розумні сумніви", а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" ), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" слідує, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Отже, через неналежне виконання поліцейським ВП №1 (м. Дубровиця) Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капралом поліції Трофімовим І.О. своїх професійних обов`язків, зокрема оформлення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 зміг уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Законодавець у п. 1 ст. 247 КУпАП чітко вказав, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на підставі вищенаведених обставин, постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У той же час, чинний КУпАП не містить правових норм реагування судом, як органом, що здійснює розгляд адміністративних матеріалів згідно своєї компетенції, в разі виявлення суттєвих порушень з боку посадових осіб державних органів в ході такого розгляду.

Отже, суд вважає, що перевірка вказаних вище фактів та відповідне правове реагування на них посадовими особами в межах своїх повноважень буде сприятиме підтриманню авторитету держави в суспільстві, виховання суспільної думки в дусі законності, правопорядку та недопущення на майбутнє повторення протиправної поведінки певного кола осіб.

Враховуючи те, що діючий КУпАП не передбачає винесення окремих ухвал, а види прийнятих по адміністративній справі рішень обмежено винесенням постанови, суд вважає за можливе прийняти таку.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним для усунення подібних порушень Закону, шляхом винесення відповідної постанови, довести викладені обставини до відома начальника ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області вказавши на недбале та безвідповідальне ставлення поліцейським ВП №1 (м. Дубровиця) Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капралом поліції Трофімовим І.О. до виконання своїх посадових обов`язків, що виразилося в направленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 до суду за відсутності доказів вчинення правопорушення за яке складено адміністративний протокол згідно вимог КУпАП, та як наслідок - безкарність правопорушника та уникнення ним відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обставини, викладені в постанові, довести до відома начальнику ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області для реагування в межах повноважень з метою недопущення в подальшому зазначених порушень норм законодавства, усунення подібних порушень в майбутньому.

Копію постанови направити начальнику ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області.

Про розгляд постанови повідомити Дубровицький районний суд Рівненської області протягом місяця з дня отримання її копії та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду постанови суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на постанову суду тягне за собою адміністративну відповідальність.

Посилити контроль на предмет підвищення якості складання та оформлення адміністративних матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності при направленні їх до суду.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.