Справа № 629/4147/25
Номер провадження 3/629/905/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Уплатне, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого монтажником в СНЕК Продакшн м.Павлоград, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП були роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №355301 від 08.06.2025 року, водій ОСОБА_1 08.06.2025 о 10-55 год. в с.Нова Іванівка, вул.Зарічна, вул.Садова, керуючи автомобілем, перед початком обгону на перехресті, не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався попереду та виконував поворот ліворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав пояснив, що він їхав по головній дорозі в сторону м.Павлоград, Ніяких державних знаків не було. ОСОБА_2 , не впевнившись, в безпечності виїзду, виїхала з ґрунтової дороги, чим створила аварійну ситуацію, у зв`язку з чим для запобігання зіткненню, він намагався перестроїтись лівіше та об`їхати її, але ОСОБА_2 через 50 метрів, перед ним притормозила та почала повертати ліворуч на іншу ґрунтову дорогу, що призвело до зіткнення.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, судом було встановлене наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому, обов`язковим складовим елементом об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність причинного зв`язку між діянням і шкідливим наслідком.

Слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.

Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Згідно з п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В судовому засіданні було відтворено відеозапис з місця ДТП, з якого вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не впевнившись у безпечності виїзду, виїхала з ґрунтової дороги на головну. При цьому водій ОСОБА_2 не поїхала по дорозі, де стоїть знак «Дати дорогу», при виїзді на головну дорогу, а з метою скоротити шлях, поїхала по ґрунтовій дорозі. У цей час, автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, почав змінювати траєкторію руху на зустрічну смугу, однак водій автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_3 одразу почала повертати з головної на другорядну дорогу ліворуч.

Відповідно до п. 1.3, 1,4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

При вирішенні питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить із того, що ключовим предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та суспільно небезпечними наслідками. (Постанова ВС від 5 листопада 2015 року по справі №5-218кс15). У своїй правозастосовній практиці Верховний суд звертав увагу суддів на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа №5-18кс14, Постанова від 24.09.2020, справа №372/2613/18 Верховний Суд).

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Дослідивши фактичні обставини справи та враховуючи наведені правові позиції, суд дійшов висновку, що зіткнення автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 з транспортним засобом ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , відбулося вимушено внаслідок створення аварійної ситуації ОСОБА_2 . В наявній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 вжив всіх можливих заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, проте з об`єктивних незалежних від нього причин не міг уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Враховуючи викладене, в діях водія ОСОБА_1 не встановлено порушень п. 14.2.б ПДР, внаслідок чого відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36,247, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА