Номер провадження: 33/813/1399/25
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Васильця Віталія Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Васильця Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27 травня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 ( один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, до суду надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно протоколу серії ААД № 813754 від 17.06.2024 року : 10.06.2024 року о 22 год 00 хв в м. Одеса, вул. Степова, 12 водій керував ТЗ KIA OPTIMA д.н.з. НОМЕР_1 під дією лікарських препаратів, що підтверджується висновком лікаря закладу охорони здоров`я КНП « ООМЦПЗ» ООР № 001902 від 17.06.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі по тексту ПДР).

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, адвокат Василець В.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вмотивовано тим, що ні він ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності копію постанови суду у встановлений строк (не зважаючи на неодноразові усні звернення) не отримували про, що і було зазначено в заяві до суду від 05.06.2025 року. Звертається увага на те, що текст постанови з1явився на порталі судової влади тільки наприкінці дня 04.06.2025 року, а саму копію постанови захисник отримав лише після своєї письмової заяви від 05.06.2025 року. Таким чином фактично не залишалось часу на оскарження у встановлений законом строк.

В апеляційній скарзі, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Василець В.В. посилаючись на порушення процесуального закону, та не відповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить

Скасувати оскаржувану постанову, а справу відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що не було законних підстав зупинки транспортного засобу і подальшого направлення особи на медичний огляд. Крім того наголошується, що працівники поліції фактично не пояснили, які такі зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння вони виявили у ОСОБА_1 . Почервоніння обличчя такою ознакою не є, а може бути проявом хвилювання, збудження, багатьох захворювань в тому числі кардіологічних, на що звертав увагу сам водій. А такої ознаки як «поведінка, що не відповідає дійсності» не існує за визначенням, тому що саме мав на увазі поліцейський не зрозуміло.

Також, акцентується увага на тому, що в матеріалах справи відсутнє направлення до медичної установи, що передбачене відповідною Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з чого випливає і незаконність подальшої медичної процедури. І є не зрозумілим на який експрес тест, який начебто дав позитивний результат у ОСОБА_1 посилається на відео працівниця патрульної поліції, адже таких тестів на визначення наркотичних і лікарських препаратів патрульна поліція не має, а тому поліцейська таким чином свідомо спотворює обставини події. По самому медичного огляду, захисник просить звернути увагу на те, що лікар при огляді також не зазначив будь-які наявні зовнішні ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння і в медичних документах це теж не відображено. При проведенні огляду зразки речовин не відбиралися у одноразові ємності, що безумовно ставить під сумнів достовірність проведеного дослідження. Таким чином взагалі не зрозуміло чому за таких обставин було проведено огляд.

В скарзі зазначається, що в суді першої інстанції неодноразово наголошувалось, що напередодні, а саме 04.06.2024 року у ОСОБА_1 стався гіпертонічний криз, викликалась швидка, лікарі якої надали медичну допомогу останньому за місцем його проживання, але нажаль не можливо встановити які саме препарати надавались ОСОБА_1 при наданні першої невідкладної допомоги. Зазначене підтверджується копією картки виклику наданою КНП «ООЦЕМДіМК`ООр та свідченнями дружини ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Також, звертається увага на те, що суд невірно інтерпретував показання дружини та промову адвоката та зробив хибний висновок, що ОСОБА_1 знав, які саме препарати він вживав. Зауважується, що препарат «Корвалол» опинився в організмі ОСОБА_1 не свідомо, що і підтверджував сам Чепура у судовому засіданні, а висновок суду щодо протипоказань цього препарату під час керування транспортними засобами не є беззаперечним і однозначним, адже інструкція препарату не містить безумовну заборону, а визначає лише застереження при вживанні.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, думку адвоката Васильця В.В. який доводи апеляційної скарги підтримав, просив клопотання про поновлення строку задовольнити, оскаржувану постанову скасувати а провадження закрити. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення. Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи, в судовому засіданні 27.05.2025 року адвокат приймав участь, але при проголошенні судового рішення присутнім не був, що підтверджується відміткою у протоколі судового засідання.

Як вбачається з даних ЄДРСР, оскаржувана постанова до підсистеми була надіслана судом 03.06.2025 року, а загальний доступ забезпечено 05.06.2025 року, апеляційну скаргу захисником подано засобами поштового зв`язку 05.05.2025 року.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта, щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги, з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.

За положеннями статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз. 3,5 п.24 своєї постанови № 14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно із п. 4 розділу I «Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Твердження апеляційної скарги, що відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого можливо було встановити які ознаки сп`яніння були виявлені працівниками поліції у водія.

Також, судом апеляційної інстанції було дослідженого відеозапис, долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції підходять до автомобіля в якому знаходився ОСОБА_1 . Під час спілкування було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, в подальшій бесіді повідомивши, що у нього присутні такі ознаки як почервоніння обличчя та поведінка яка не відповідає обстановці. ОСОБА_1 наголошував, що в нього є проблеми с серцем. Також, останній погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, зазначав, що він не вживав жодних заборонених препаратів, але у нього болить серце і попросив, щоб співробітники поліції заїхали до нього додому взяли документи та він випив таблетку, на що поліцейськи погодились. Під`їхавши до будинку, жінка Чепури винесла документи і також зазначила, що у чоловіка проблеми с серцем.

У медичному закладі ОСОБА_1 пройшов клінічне обстеження та здав зразки біологічного середовища «сечі», які було перевірено за допомогою швидкого експрес тесту, ОСОБА_1 повідомляв лікаря, що раніше вживав «корвалол» та декілька днів тому до нього на виклик приїжджала швидка та давала якісь ліки, після чого було виявлено «барбітурати» в біологічному середовищі.

Також, з відео не вбачається, що лікар який проводив огляд належно опечатував ємність із біологічним матеріалом як це мають робити працівники сестринського складу. Крім того з відео вбачається, що ОСОБА_1 повідомили, що експрес тест позитивний, але не дозволили з ним ознайомитись та сфотографувати посилаючись на внутрішній розпорядок. ОСОБА_1 з тестом не був згоден та пропонував здати ще якісь аналізи, але йому було відмовлено. Крім того, під час проведення огляду частково відео фіксація була відсутня, оскільки патрульний виходив з медичного закладу на вулицю.

Відповідно до інструкції до медичного застосування препарату «Корвалол» водію після прийому лікарського препарату не рекомендується сідати за кермо.

В суді апеляційної інстанції, захисник зазначав, що лікарський препарат «Корвалол» ОСОБА_1 вживав декілька днів тому, до того, як виконував функції водія.

Відповідно до п. 7, 8 розділу III «Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (встановлення кількісного показника наркотичних засобів, психотропних речовин організмі особи).

Швидкий тест на виявлення наркотичних речовин - це якісний тест, він виявляє наркотичну речовину та її метаболіти в зразку біологічного середовища (сечі), концентрація наркотичної речовини не може бути визначена цим тестом. Всі позитивні результати повинні бути підтверджені за допомогою альтернативного методу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час медичного огляду лікарем не встановлено чи перевищує кількісний показник «барбітурату» в організмі водія допустиму норму, не перевірено результат експрес тесту за допомогою альтернативного методу, у зв`язку із чим не можливо зробити висновок, коли саме водій вживав лікарський препарат та чи можна йому було керувати транспортним засобом. У наданому висновку від 17.06.2024 року тільки зазначено, що ОСОБА_1 перебуває під дією лікарських засобів (барбітуратів) та ознак сп`яніння не виявлено.

На даний час проведення додаткового дослідження по справі вже неможливе так як біологічні матеріали вже знищені після спливу терміну 90 днів.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння (або з ознаками сп`яніння) чи іншого сп`яніння, окрім того такі ознаки чітко не були встановлені працівниками поліції та не зафіксовано на відеозаписі, долученому до матеріалів справи. Також є не зрозумілим той факт, що поліцейські повезли ОСОБА_1 перед освідуванням до дому, щоб той взяв документи на випив ліки від серця.

Тому всі сумніви трактуються на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, не можна констатувати, що зібрані у справі докази винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Статтею 247 КУпАП, передбачено що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Васильцю Віталію Вікторовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 27 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу Васильця Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Хаджибейського районного суду міста Одеси від 27 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутності у діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов