Справа № 450/992/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 33/811/726/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 03 березня 2025 року о 20:58 год. На 10 км + 200 м автодороги М11 «Львів-Шегині» в с. Лапаївка, Львівського р-ну, Львівської обл., керував автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що дана постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню, тому подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Пустомитівського районного суду Львівської області скасувати, а провадження у справі № 450/992/25 закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 стверджує, що суд провів судове засідання без його участі та зазначив в постанові, що адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився та про причини неявки суду не повідомив помилково, оскільки напередодні судового засідання він подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у хворобливому стані. Суд вказав про те, що у клопотанні не надано підтвердження перебування ОСОБА_1 на листку непрацездатності, але ОСОБА_1 підкреслює, що збирався надати їх у наступному судовому засіданні.

Зазначає, що під час спілкування з працівникам патрульної поліції останні аргументували складання адміністративного протоколу на ОСОБА_1 лише тим, що вони так вирішили. Підкреслює, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції ніхто з працівників поліції не перевіряв, як реагують чи не реагують його зіниці на світло, однак наголошує, що на відеозаписі вів себе спокійно , відповідав на всі поставлені питання, виконував всі вимоги поліції, тобто вважає свою поведінку повністю адекватною та такій, що відповідає обстановці, в якій він перебував.

Крім того, окремо наголошує, що на відеозаписі зафіксована розмова двох працівників поліції, де один пропонує вказати в протоколі всі ознаки наркотичного сп`яніння, які є в інструкції, на що другий працівник поліції відповідає, що це буде лишнім та для суду буде достатньо лише двох, оскільки суд перевіряти все одно не буде.

Звертає увагу, що із відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово підштовхували ОСОБА_1 відмовитися від огляду на стан сп`яніння, заспокоюючи, що це його право і що це не буде мати жодних наслідків, оскільки рішення про накладення штрафу приймає суд.

Підкреслює, що у бланку пояснення ОСОБА_1 зазначив, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки у нього дуже болить голова, однак працівник поліції повідомив, що так писати не можна і потрібно переписати пояснення, в якому обов`язково зазначити, що ОСОБА_1 скористався своїм правом і відмовився від проходження огляду. Керуючись словами працівника поліції, ОСОБА_1 переписав своє пояснення.

Щодо строку на апеляційне оскарження наголошує, що він був пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувана постанова не була надіслана ОСОБА_1 в установлений законом строк, а отримання поранення під час виконання бойового завдання та проходження ним стаціонарного лікування завадили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу в строк.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 не прибув. Скерував на адресу Львівського апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки після поранення направлений для подальшого лкування за кордон (Німеччина).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколами про адміністративне правопорушення від серії ЕПР 1№ 261505 від 03.03.2025 (а.с. 1);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2025, відповідного до якого ОСОБА_1 скеровано на огляд до КНП ЛОР «ЛОМПЦ та ТУ», у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 , а також факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 2);

рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП Римського Н.М. від 03.03.2025 (а.с.4);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.03.2025, відповідно до яких останній відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі через погане самопочуття (а.с.5);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4190442 від 03.03.2025 (а.с. 6).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Щодо доводів апелянта про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вищевказане обґрунтовує, що при скеруванні ОСОБА_1 на огляд для визначення стану сп`яніння працівник поліції не порушив вимог Інструкції, позаяк визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд здійснюється на розсуд поліцейського.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від огляду та просив провести огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі - Інструкція), яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водіїв транспортних засобів, тому зробити такий огляд на місці можливості не мають.

У той же час п. 12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п. 3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п. 7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння можливо лише у медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції його до відмови від проходження огляду у медичному закладі є голослівними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би підтверджували даний факт.

Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА