Справа № 755/9457/25
Провадження №: 3/755/3803/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу «Служби освітньої безпеки» Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сєвєродонецьк Луганської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 173-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , які протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями було визначено для розгляду судді Вовк О.І.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 131517 від 08 квітня 2025 року, з вересня 2024 року по 04 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 1-Д класу ліцею № 42, що знаходиться у місті Києві, вул. Хорольська, 19, систематично вчиняє дії психологічного та фізичного насильства, що полягають у стусанах, штовханнях, спричиненні фізичного болю, погрозою фізичної розправи, псуванням особистих речей відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учениці 1-Д класу в приміщенні ліцею № 42 по вул. Хорольській, 19, Дніпровського району міста Києва. Однак ОСОБА_2 не досяг віку, з якого настає відповідальність, тому до відповідальності притягається його мати ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною третьою статті 173-4 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористалася. В судові засідання призначені на 10 червня 2025 року, 27 червня 2025 року та 07 липня 2025 року, не з`явилася, повідомлялася судом належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення sms-повідомлення та розміщення оголошення про виклик на сайті Дніпровського районного суду міста Києва вебпорталу «Судова влада України».

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельнікова І.Г. зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП, не визнає та пояснила суду, що остання на даний час перебуває у декретній відпустці та не заперечує щодо розгляду справи за її відсутності, за участі її представника.

Крім того, захисник звернулася до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 такими намагається сподобатись ОСОБА_4 , також просила звернути увагу, що в ході складання даного протоколу було порушено його порядок, а саме те, що відповідною комісією ліцею в ході розгляду першої заяви батьків ОСОБА_2 не було констатовано факту вчинення ОСОБА_5 , а під час розгляду другої заяви та власне складання даного протоколу про адміністративне правопорушення дана комісія взагалі не скликалась.

Враховуючи викладене, на думку захисника, дані порушення під час складання протоколу є порушенням прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Крім того, зазначила, що на даний час ОСОБА_2 більше не навчається в даному ліцеї та з дитиною працює психолог.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Кушнір С.Б., у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 вже було притягнуто до відповідальності за вчинення булінгу її сином відносно іншого учня у даному класі. Такі дії вчиняються ОСОБА_2 з початку навчального року і продовжуються протягом всього навчального року, тобто систематично. Дані дії не припинились і після складання відповідного протоколу на ОСОБА_1 , тобто батьки на таку поведінку дитини не реагують.

Враховуючи викладене, на думку представника малолітньої потерпілої, є підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності саме за фактом вчинення її сином булінгу відносно малолітньої ОСОБА_2 .

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку.

На підставі частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогою статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 173-4 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, та тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Диспозицією частини третьої статті 173-4 КУпАП визначено два альтернативних суб`єкта даного адміністративного правопорушення. Так, булінг (цькування) може бути вчинено учасником освітнього процесу стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або малолітньою чи неповнолітньою особою стосовно учасника освітнього процесу.

При цьому диспозиція визначає і два альтернативних безпосередніх об`єкта посягання: охоронювані права малолітньої чи неповнолітньої особи при умові вчинення булінгу будь-яким з учасників освітнього процесу або охоронювані права учасників процесу від дій малолітньої чи неповнолітньої особи.

В даному випадку, згідно протоколу про адміністративне правопорушення учасник освітнього процесу ОСОБА_2 самостійно вчинив дії щодо булінгу (цькування) іншого малолітнього учасника освітнього процесу ОСОБА_2 .

У відповідності санкції частини третьої статті 173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють, тобто в даному випадку мати ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Чинним Законом України «Про освіту» не передбачено визначення поняття булінгу (цькування) та типових ознак булінгу (цькування).

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - це психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

Разом з цим, відповідно до пункту 4 Розділу I «Порядку реагування на випадки булінгу (цькування)», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646 до булінгу (цькування) в закладах освіти належать випадки, які відбуваються безпосередньо в приміщенні закладу освіти та на прилеглих територіях (включно з навчальними приміщеннями, приміщеннями для занять спортом, проведення заходів, коридорами, роздягальнями, вбиральнями, душовими кімнатами, їдальнею тощо) та (або) за межами закладу освіти під час заходів, передбачених освітньою програмою, планом роботи закладу освіти, та інших освітніх заходів, що організовуються за згодою керівника закладу освіти, в тому числі дорогою до (із) закладу освіти.

Ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:

- умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;

- словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;

- будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;

- будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;

- інші правопорушення насильницького характеру.

Тобто, систематичність (повторюваність) діяння є однією з ознак булінгу, яка в переважній більшості випадків слугує ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу, прояву невихованості чи недисциплінованості.

Згідно пункту 2 цього Порядку кривдником (булером) є учасник освітнього процесу, в тому числі малолітня чи неповнолітня особа, яка вчиняє булінг (цькування) щодо іншого учасника освітнього процесу; потерпілим (жертвою булінгу) є учасник освітнього процесу, в тому числі малолітня чи неповнолітня особа, щодо якої було вчинено булінг (цькування).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень розглядає усні та письмові заяви (скарги, повідомлення) про випадки насильства або жорстокого поводження з дитиною в закладі освіти протягом однієї доби з моменту надходження та у разі виявлення ознак насильства або жорстокого поводження невідкладно повідомляє про це батьків, інших законних представників дитини, а також письмово повідомляє уповноважений підрозділ органу Національної поліції України та службу у справах дітей.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646 було затверджено «Порядок реагування на випадки булінгу (цькування)», який визначає механізм реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти всіх типів і форм власності, крім тих, які забезпечують здобуття освіти дорослих, у тому числі післядипломної освіти.

Розділом II даного Порядку визначено механізм подання заяв або повідомлень про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти, згідно якого учасники освітнього процесу можуть повідомити про випадок булінгу (цькування), стороною якого вони стали або підозрюють про його вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу або про який отримали достовірну інформацію, керівника закладу освіти або інших суб`єктів реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти.

У закладі освіти заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) або підозру щодо його вчинення приймає керівник закладу.

Згідно з пунктом 2 цього Розділу керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) зобов`язаний невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомити територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування), скликає засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.

У разі прийняття рішення комісією про наявність обставин, що обґрунтовують інформацію, зазначену у заяві, до завдань комісії також належать, зокрема визначення заходів виховного впливу щодо сторін булінгу (цькування) у групі (класі), де стався випадок булінгу (цькування).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше мати неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернулась до директора ліцею № 42 Дніпровського району міста Києва із заявою 13 листопада 2024 року.

Документів, які б містили інформацію про розгляд директором ліцею даної заяви та прийняті за результатом її розгляду керівництвом ліцею рішення, матеріали справи не містять.

Згідно протоколу № 1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 16 грудня 2024 року встановлено, що в ході розгляду заяви матері неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 від 12 грудня 2024 року № 71в/24 щодо вчинення ОСОБА_2 булінгу відносно її доньки, ухвалено рішення про відсутність ознак булінгу в діях ОСОБА_2 .

В подальшому, мати неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 повторно звернулась до директора ліцею № 42 Дніпровського району міста Києва із заявою від 07 квітня 2024 року № 37в/25 та від 08 квітня 2024 року №53в/25 про факт вчинення булінгу ОСОБА_2 відносно її доньки.

Разом з тим, в порушення «Порядку реагування на випадки булінгу (цькування)», який визначає механізм реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти всіх типів і форм власності, крім тих, які забезпечують здобуття освіти дорослих, у тому числі післядипломної освіти, відповідного засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування), яка мала б бути скликана керівником закладу освіти не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення про булінг (цькування), та яка б мала встановити чи спростувати наявність обставин, що обґрунтовують інформацію, зазначену у заяві, а також визначити заходи виховного впливу щодо сторін булінгу (цькування) у групі (класі), де стався випадок булінгу (цькування) (складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення), скликано не було.

Враховуючи викладене, в даному випадку має місце порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» також активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ зазначив, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням встановленого законом порядку, долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 173-4, 247, 280, 287-289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк