Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 285/2262/25
Провадження № 3/273/911/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи зобов`язаною за виконавчим листом Баранівського районного суду Житомирської області №273/323/24 від 04.10.2024 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду - 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, своєчасно ОСОБА_1 , не сплачувала аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців станом на 01 квітня 2025 року становить 38 251,54 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні даного правопорушення повністю й пояснила, що не сплачувала аліменти у зв`язку з відсутністю роботи та доходу, розкаюється в скоєному та пояснила, що на момент складання протоколу перебувала на 8 місяці вагітності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення, окрім власного зізнання в судовому засіданні, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 23.04.2025р., зі змістом якого притягувана погодилась і його підписала, будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу державним виконавцем не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять;

- копіями матеріалів виконавчого провадження ВП №76214172 (виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2024року, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, письмове пояснення боржника).

З огляду на приписи ст. 251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення (який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій), письмові документи, пояснення самої притягуваної є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.33 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Тобто, санкція ч.1 ст.183-1 КУпАП, за якою притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , містить лише один вид адміністративного стягнення суспільно корисні роботи.

Водночас згідно з ч.3 ст.31-1 КУпАП суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Як вбачається з довідки № 18 із протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії КНП «КНП Баранівська лікарня» від 27.03.2025 року ОСОБА_1 мала вагітність 30 тижнів.

Відтак, передбачене санкцією ч.1 ст.183-1 КУпАП безальтернативне адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт до ОСОБА_1 не може бути застосоване.

Приписами ст.284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Разом з тим, у статтях 247, 284 КУпАП не передбачено випадків закриття провадження у справі, коли особа не може бути піддана адміністративному стягненню в силу відповідних обмежень, встановлених главою 3 розділу ІІ КУпАП для певного виду стягнення.

У ст.22 КУпАП передбачена можливість звільнення від адміністративної відповідальності лише при малозначності вчиненого правопорушення.

Принагідно слід зауважити, що чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни, за своєю суттю є законом, який поєднує норми як матеріального, так і процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість (нікчемних норм), а тому потребує системних законодавчих змін.

Конституційний Суд України в рішенні від 29.06.2010р. у справі №17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абз.3 пп.3.1 п.3), а в рішенні від 22.09.2005р. №5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз.2 пп.5.4 п.5).

Крім того, Конституційний Суд України у п.3.4 і п.3.6 свого рішення від 11.10.2011р. у справі №10-рп/2011, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правових позицій Європейського суду з прав людини, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 21.10.2010р. у справі «Корнєв і Карпенко проти України», рішення від 30.01.2015р. у справі «Швидка проти України», рішення від 09.06.2011р. у справі «Лучанінова проти України», рішення від 11.04.2013р. у справі «Вєрєнцов проти України», рішення від 06.03.2018р. у справі «Михайлова проти України», рішення від 06.09.2005р. у справі «Гурепка проти України»), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст.3 Конституції України) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Верховного Суду і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт за критеріями Енгеля належить до квазікримінальних справ.

Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст.6 Конвенції, що у свою чергу надає суду можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

З урахуванням обставин вчиненого адміністративного правопорушення, особи порушника, яка на час вчинення правопорушення була вагітною, потім мала дитину до одного року, до адміністративної відповідальності раніше не притягалась, її бажання виконувати обов`язок по утриманню доньки, а тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, хоча і містило в собі усі ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з неї не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 31-1, 33, 40-1, 183-1, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, провадження по даній адміністративній справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бєлкіна Д.С.