П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №734846 від 13 травня 2025 року, 01 квітня 2025 року о 16 год 40 хв громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що по вул. Торговиця, 15Б у м. Тернопіль, таємно шляхом вільного доступу викрала туалетну воду «Брайт Крістал» об`ємом 90мл. вартістю 2839,67 грн.

В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Вказала, дій зазначених у протоколі вона не вчиняла.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 3 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність, за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вчинине повторне протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №734846 від 13 травня 2025 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 01 квітня 2025 року о 16 год 40 хв громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що по вул. Торговиця, 15Б у м. Тернопіль, таємно шляхом вільного доступу викрала туалетну воду «Брайт Крістал» об`ємом 90мл. вартістю 2839,67 грн.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено:

-письмову заяву представника ТОВ «РУШ» Павликівського О.І. від 01 квітня 2025 року, згідно з якою останній просив притягнути до відповідальності невідому особу, яка 01 квітня 2025 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва -1657», що по вул. Торговиця, 15Б у м. Тернопіль, здійснила крадіжку товарно матеріальних цінностей на суму 3799 грн;

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого вбачається, що 10 квітня 2025 року до реєстру внесено відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення №0000717 від 10 квітня 2024 року передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про те, що вона під час введеного воєнного стану у державі (Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»), 01 квітня 2025 року перебуваючи в магазині «Єва-1657», що по вул. Торговиця, 15Б у м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрала матеріальні цінності, чим спричинила ТОВ «РУШ», матеріальної шкоди на загальну суму 3799 грн;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року;

-постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2024 року у справі № 607/19719/24, якою ОСОБА_1 визнано винною за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП, яка набрала законної сили;

Будь-які інші докази до матеріалів справи не долучено.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Висновок суду про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини викладені у протоколі. Вказала, що дій зазначених у протоколі не вчиняла.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2025 року матеріали адміністративної справи надіслано на доопрацювання до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для долучення до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження.

Суд не приймає до уваги долучену після доопрацювання постанову про закриття кримінального провадження, оскільки остання стосується іншого кримінального провадження № 0002876 від 23 грудня 2023 року та будь якого доказового значення до даної справи не має.

Письмова заява представника ТОВ «РУШ» Павликівського О.І. від 01 квітня 2025 року не підтверджує обставин, викладених у протоколі, оскільки зі змісту вказаних пояснень вбачається, що викрадення майна 01 квітня 2025 року здійснено невідомою особою.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, зокрема відеоматеріалів та пояснень свідків, в матеріалах справи немає.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, не є переконливими і достатніми, а тому приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька