Справа №638/7407/25
Провадження № 3/638/2647/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі судді Подус Г.С., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

11 квітня 2025 року о 19 годині 26 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Peugeot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Харків по вул. Дерев`янка, 17 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест. Результат -1,26 проміле. Також огляд проведено у медичному закладі. Висновок позитивний.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник надав клопотання про закриття провадження відносно нього з огляду на наступне. Так, обставина перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, не підтверджуються вказаним в фабулі протоколу висновком, оскільки такий висновок у зв`язку із процесуальними порушеннями не може бути належним та допустим доказом підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 . Після ознайомлення із матеріалами справи захисником, та проведенням їх аналізу, вбачається, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 . Якщо в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння - це свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду, а відтак такий огляд не може вважатися таким, що проведений відповідно до вимог законодавства. Крім того, неналежність Висновку № 828 від 11.04.2025, як доказу пояснюється також тим, що цей Висновок фактично складений ще до того, як у ОСОБА_1 були відібрані зразки біологічного середовища у вигляді крові, та до того, як він пройшов огляд в закладі охорони здоров`я на спеціальному приладі Алкофор. Відтак, Висновок складено 11.04.2025 року о 20 год. 00 хв. В пункті 7 Висновку, зазначено: "дата і точний час огляду - 11.04.2025 року 20 год. 00 хв. За Висновком, ОСОБА_1 направлений на огляд о 19 год. 38 хв. - пункт 5 Висновку. Отже, огляд і складення Висновку відбулися в один і той же час, що не можливо, оскільки за результатами огляду з підтвердженням виявлення алкоголю в крові видається Висновок, а не відразу коли тільки огляд провели. Після проведення огляду повинен пройти певний проміжок часу для того, щоб лаборант проаналізувал здану кров і зміг виявити в ній алкоголь. І після отримання результатів токсикологічного дослідження з виявленим алкоголем в крові, лікар-нарколог має можливість скласти Висновок. Отже, всі вищевказані аргументи є підтвердженням того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297688 від 11.04.2025 року, тестом №2960 від 11.04.2025 року, медичним висновком №828 від 11.04.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.04.2025 року, даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні.

Письмові пояснення ОСОБА_1 суд не бере до уваги, як підставу для звільнення його від відповідальності, оскільки не надано жодних належних доказів того, що огляд було проведено з порушеннями чинного законодавства. Всі вказані обставини є лише намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності. Крім того, окрім медичного висновку в матеріалах справи міститься результат тесту від Драгеру, який також не викликає жодних сумнівів у своїй правдивості та законності проведення. В самому протоколі особою не висловлено жодних заперечень з приводу проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 251,266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: