Справа № 598/1300/25
провадження № 3/598/625/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" липня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В. за участі секретаря Жиляк Н.Я., прокурора Борщевської Г.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, РНОКПП - НОМЕР_1 ,раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

встановив :

ОСОБА_1 , будучи звільненою з 05 лютого 2025 року з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)», та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, тобто в порушення 30 денного строку, без поважних причин, а саме лише 12 березня 2025 о 19:41 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та пояснила, що дійсно вона, будучи звільненою з 05 лютого 2025 року з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» за власним бажанням, в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, тобто в порушення 30 денного строку, без поважних причин, а саме лише 12 березня 2025 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні). В даний час розкаюється у скоєному.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Так, ОСОБА_1 в період з 07 вересня 2018 року по 04 лютого 2025 року працювала на посаді молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)». З 05 лютого 2025 року старшину внутрішньої служби ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за власним бажанням. Дані обставини знайшли своє підтвердження копіям наказу по ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» за №110 о/с від 06 вересня 2018 року та за №23/ОС-25 від 04 лютого 2025 року (а.с.27, 28).

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1,2,6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Частиною 6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» визначено, що старшина внутрішньої служби відноситься до молодшого начальницького складу.

Абзацом 4 частини 8 статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» передбачено, що особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

У частині 1 статті 16 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» зазначено, що персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний неухильно виконувати закони України.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, на ОСОБА_1 в період її перебування на службі в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції».

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону, передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г», пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023 (далі - Порядок), декларація при звільненні - декларація , яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до роз`яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами), суб`єкти декларування при звільненні подають декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями протягом 30 днів з дня припинення перебування на посаді / в статусі, що визначені ст. 3 Закону.

Отже, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні), до 23:59 год. 06 березня 2025 року.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з позначкою «при звільненні» лише 12 березня 2025 року о 19:41 год, тобто несвоєчасно (а.с.101-15).

При цьому, при звільненні молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності своєчасного подання е-декларації при звільненні, що підтверджується розпискою від 05.02.2025, де стоїть підпис останньої (а.с.30).

Згідно з ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не повідомила суд про поважні причини несвоєчасного подання вказаної декларації. Відсутні також і в матеріалах справи докази поважності причин неподання ОСОБА_1 вищевказаної декларації.

Тому, вважаю, що поважні причини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність за період не охоплений раніше поданими деклараціями у ОСОБА_1 - відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 , як старшина внутрішньої служби і суб`єкт відповідальності, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, тобто в порушення 30 денного строку, без поважних причин, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), а тому в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України, як за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При обранні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховується ступінь та характер суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особа правопорушника, її щире каяття, та те, що раніше вона не притягувалася до адміністративної відповідальності, а тому її слід піддати адміністративному штрафу в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.172-6 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень в дохід держави.

Суддя Ігор Гудима