КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/1783/25 Апеляційне провадження № 33/824/2553/2025Головуючий у суді першої інстанції - Денисов О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., за участю секретаря судового засідання Ольшевській Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 236011, 01.02.2025 о 16 год. 30 хв. в м. Києві по просп. Європейського Союзу, 110, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel», модель «Movano», д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на дозволяючий сигнал світлофора на перехресті вул. Газопровідна та просп. Європейського Союзу, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «СКС», модель «HDST-ПС», під керуванням водія ОСОБА_2 , чим завдав механічні пошкодження обом транспортним засобам, чим порушив п. 16.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статі 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протоколом про адміністративне правопорушення невірно встановлені обставини ДТП, винних осіб, учасників ДТП, час події, крім того, до протоколу не додано відеозапис, який вказано у протоколі, а отже він не може бути належним та допустимим доказом у справі. Зазначено, що схему ДТП також складено з порушенням вимог законодавства.

Скаржник посилається на те, що згідно з висновком експерта Скорохода К.М. № 42/25 за результатами проведення автотехнічної експертизи, середня розрахункова швидкість автомобіля СКС-HDST-ПС р/н НОМЕР_2 перед ДТП перебуває у діапазоні, що приблизно складає 90 км/год. та зазначено, що дії водія під керуванням автомобіля СКС-HDST-ПС р/н НОМЕР_2 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України. Тобто, через порушення ОСОБА_2 , допустимою швидкості, ОСОБА_1 , його фактично не було видно.

В апеляційній скарзі вказано, що вину іншого учасника ДТП не встановлено, хоча останній рухався зі швидкістю 90 км/год., де обмеження швидкості 40 км/год. (згідно знаку на вул. Газопровідній).

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сучкова Т.Є. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2025 була винесена оскаржувана постанова. Вперше апеляційну скаргу було подано захисником ОСОБА_1 - адвокатом Сучковою Т.Є. 06.03.2025 до суду першої інстанції, через підсистему "Електронний суд", тобто у строк визначений законом. Постановою Київського апеляційного суду 24.02.2025 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Вдруге апеляційну скаргу подано особисто ОСОБА_1 , через підсистему "Електронний суд" 22.03.2025.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Заслухавши пояснення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Як вбачається з матеріалів справи, подія відбулася на регульованому перехресті проспекту Європейського Союзу та вулиці Газопровідної.

Водій ОСОБА_1 , повертав ліворуч на зелений сигнал світлофора, в той час, як водій ОСОБА_2 рухався прямо, також на зелений сигнал світлофора.

Зі схеми місця ДТП та характеру механічних ушкоджень транспортних засобів вбачається, що у OpelMovano НОМЕР_3 пошкоджена вся права частина ТЗ, а в автомобіля СКС HDS-ПС НОМЕР_2 , вся передня частина авто.

Суд першої інстанції, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки встановив, що останній, керуючи автомобілем «Opel Movano», при повороті ліворуч не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу, внаслідок чого сталося зіткнення та пошкодження обох авто; доводи захисника про недопустимість доказів були відхилені як необґрунтовані, оскільки протокол, схема ДТП, пояснення учасників пригоди є належними та достатніми доказами, що в сукупності підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, а обставини, які могли б пом`якшити або обтяжити відповідальність, судом не встановлені.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП з огляду на таке.

Пункт 16.6 ПДР вимагає від водія, який повертає ліворуч на зелений сигнал основного світлофору - дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку, тобто дотримання вказаної вимоги пункту ПДР України не пов`язане із діями інших учасників дорожнього руху, а є самостійним обов`язком водія.

Встановлення вини учасника ДТП неможливе без визнання факту того, що його дії перебувають у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди (зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Отже, повертаючи ліворуч, ОСОБА_1 , повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку, однак, останній здійснюючи поворот ліворуч на регульованому перехресті, не виконав дану вимогу, внаслідок чого, відбулося зіткнення, у результаті якого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вищезазначене, свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, а відтак про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

До апеляційної скарги, скаржник, долучив висновок експерта Скорохода К.М. № 42/25, у якій ставились питання про те, з якою швидкістю рухався автомобіль СКС-HDST-ПС р/н НОМЕР_2 перед зіткненням та чи відповідали дії водія ОСОБА_2 вимогам ПДР.

Водночас цей висновок не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки експерт не досліджував, чи порушував ОСОБА_1 вимоги ПДР, а також не встановлював, чиї саме дії спричинили дорожньо-транспортну пригоду та її наслідки.

Слід зазначити, що предметом розгляду суду апеляційної інстанції є апеляційна скарга ОСОБА_1 , якою оскаржено постанову про притягнення його самого до адміністративної відповідальності, але наведені скаржником доводи не дають підстав для обґрунтованого висновку для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки подані ним докази не підтверджують того факту, що дії водія ОСОБА_2 мали вплив на можливість дотримання ОСОБА_1 ПДР України, і знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

Довід про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно встановлено обставини ДТП, винних осіб, учасників ДТП і час події апеляційний суд не бере до уваги, адже протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити та відображає встановлені фактичні обставини події, до протоколу долучені інші докази (схема ДТП, пояснення сторін), які в сукупності підтверджують достовірність викладених у ньому фактів.

Суд також зазначає, що схема відповідає Інструкції МВС №1395, є підписаною обома учасниками ДТП, на ній чітко зазначено місце зіткнення, напрямки руху авто, дорожні знаки та розмітку, а формальні зауваження до форми схеми не мають вирішального значення, якщо її зміст не викликає сумнівів і співвідноситься з іншими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою судом першої інстанції постановою, однак висновків суду не спростовують.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Згідно частини восьмої статті 294 КУПАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура