Справа №751/5298/25
Провадження №3/751/1941/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,

за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2025 року о 06 годині 33 хвилини у місті Чернігові по

вул. Глібова, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродною блідістю обличчя, поведінкою, що не відповідає обстановці, звуженими зіницями очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим водій порушив вимоги

п. 2.5 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02 червня 2025 року о 06 годині 33 хвилини у місті Чернігові по вул. Глібова, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом, а саме був такого права постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 березня 2025 року на строк 10 років, та вчинив вказане правопорушення повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА № 4540494 від 19 квітня

2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1.а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130,ч. 5 ст. 126 КУпАП, в одне провадження.

У судовому засіданні особа, щодо якої складені протоколи,

ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що його зупинили патрульні, спочатку він пройшов тестування на Драгері, тест показав допустиму норму, після чого поліцейський іншого екіпажу почав перевіряти зіниці очей на виявлення ознак наркотичного сп`яніння. Перед цим він посварився з дружиною, яка так сильно закрила багажник, що посипалось скло. Знав, що позбавлений прав, однак мусив сісти за кермо, щоб відігнати авто для ремонту. Руки тремтіли від хвилювання, оскільки знав, що може його очікувати за керування транспортним засобом без прав. Не заперечував, що дійсно відмовився від проходження огляду у лікаря на визначення стану наркотичного сп`яніння. Просив розстрочити виплату штрафу, оскільки сума є дуже великою для нього та він не зможе сплатити всю суму одразу.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1.а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху визначені терміни: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії; механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а зазначив, що керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КупАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від

09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справах «Коробов проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» та «Лавенте проти Латвії» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 348779,

та № 348781 від 02 червня року; - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 червня 2025 року; - копії постанов Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 листопада 2024 року у справі № 751/9090/24, від 18 березня 2025 року в справі

№ 751/1835/25; - відеозаписи до протоколів серії ЕПР 1 № 348779 та

№ 348781; - розписку ОСОБА_2 про зобов`язання доставити транспортний засіб «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком

НОМЕР_1 до місця стоянки від 02 червня 2025 року; - реєстраційну картку ТЗ «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; - копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА

№ 4540494 від 19 квітня 2025 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від

06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція №1376).

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності, а положення Інструкції 1452/735 та Порядку № 1103 підстави та правила проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 348779 ознаки наркотичного сп`яніння «неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло», виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Із відеозапису, доданого до протоколу серії ЕПР 1 № 348779, вбачається, що вказані ознаки були явними.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі зазначені вище обставини та вимоги закону, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції більш серйозного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керувати транспортними засобами на строк 10 років.

Згідно із реєстраційною карткою транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , а тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для конфіскації транспортного засобу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі

605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1 скрутне матеріальне становище, сума штрафу для нього є значною, тому суд вважає, що зазначені обставини ускладнюють правопорушником виконання постанови суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що клопотання

ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу строком на один рік.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 23, 33-35, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, 245, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи № 751/5298/25 та № 751/5300/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 751/5298/25, провадження

№ 3/751/1941/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу (Отримувач коштів: ГУК у Черніг. обл /21081300; КОД ; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок UA0025001; КБКД 21081300; Призначення платежу *; 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень

60 копійок (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, строком на один рік, встановивши щомісячну суму виплати штрафу у розмірі 4 250 гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Топіха