БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1600/25
Провадження № 3/497/537/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Залізничне, Болградського району, Одеської області, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , особу, якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 01.09.2020 року, РНОКПП відсутній,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постраждалих не має.
Тобто водій ОСОБА_1 порушив вимоги п 16.11. ПДР порушення дій водія чий транспортний засіб рухався на другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
За цим фактом поліцейським Болградського РВП ГУНП в Одеській області, Алексєєвим С.П. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №384341 від 07.07.2025 року за ст.124 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалося.
В судовому засіданні особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 надав суду пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди та підтвердив, що дійсно не переконався в безпеці руху, що призвело до ДТП. Вину повністю визнає. Окрім цього пояснив, що транспортний засіб він купив для власних потреб, втім посвідчення водія не має.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів (п.1.2).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).
Використовувати дороги не за їх призначенням дозволяється з урахуванням вимог статей 36-38 Закону України «Про автомобільні дороги» (п.1.6).
Згідно пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами, долученими до матеріалів справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №384341 від 07.07.2025 складеного поліцейським Болградського РВП ГУНП в Одеській області, майором поліції Конакі А.Г. (а.с.1);
- рапортом Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 07.07.2025 року (а.с.2);
- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих від 07.07.2025 року, яка підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7);
- копією поліса обов`язкового страхування (а.с.6)
- копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 (а.с.7);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.9);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.10);
- фото-таблицями з місця ДТП (а.с.13-14);
- поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів.
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 не маючи перешкод технічного характеру для додержання вимог Правил дорожнього руху та запобігання дорожньо-транспортній події, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: не надав перевагу в русі автомобілю ОРЕL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_3 та скоїв ДТП, в результаті чого порушив вимоги п.16.11. ПДР, та як наслідок вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
З огляду на встановлене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення вимог п.п.16.11, Правил дорожнього руху України, та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
При обранні виду адміністративного стягнення враховано:
- характер вчиненого правопорушення, яке за своєю суттю є грубим порушення ПДР України, яке несло підвищену загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху;
- наслідки правопорушення у вигляді суттєвих механічних пошкоджень обох транспортних засобів,
-означене зіткнення відбулося на ділянці дороги на прямій проїзній частині, відсутні недоліки дорожнього полотна, відсутні об`єкти, які б зменшували оглядовість проїзної частини за напрямком руху; погодні умови сприятливі, без опадів - вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 об`єктивно не було жодних перешкод у належному керуванні та контролюванні руху транспортного засобу, вчасному виявленні т/з автомобілю ОРЕL ASTRA д.н.з. НОМЕР_3 , а також належному виконанні вимог ПДР України.
- вбачається, що перед виїздом на перехрестя водій ОСОБА_1 навіть не намагався гальмувати, щоб виконати вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України ;
- ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення, який на момент вчинення не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії,
- також судом береться до уваги, що фактично ОСОБА_1 навіть не вжив заходів до виплати ОСОБА_2 частини грошової компенсації за спричинену ДТП шкоду, що розцінюється не як його щирий жаль та критичне оцінення своїх протиправних дій та їх наслідків.
Таким чином сукупність наведених обставин свідчить про легковажне ставлення ОСОБА_1 до вимог ПДР України під час керування транспортним засобом, що призводить до грубого й зухвалого їх порушення та створює підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Щодо можливості призначення особі покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли така особа на момент вчинення правопорушення не мала посвідчення на право керування транспортними засобами, то суд виходить з того, що згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Об`єднана палата ККС ВС навела такі аргументи:
-призначене засудженому покарання без додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання;
-таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості.
ОП ККС ВС звернула увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП в такому випадку є значно вищою, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.
Об`єднана палата ККС ВС наголосила, що «підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання».
Тим самим, дана думка суду касаційної інстанції, враховується судом, у світлі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції норм законодавства та уникнення неоднозначного тлумачення норм права.
За таких обставин, вважаю, що хоч ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, натомість за наявних фактичних обставин та враховуючи позицію ОП ККС ВС, навіть за відсутності у останнього посвідчення водія, його може бути позбавленню права керувати транспортними засобами.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом передбаченого санкцією ст.124 КУпАП. Накладення стягнення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкцією інкримінованої статті, вважаю таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 гривень.
Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 124, 221, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605.60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
Реквізити для оплати судового збору:
отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
код класифікації доходів бюджету 22030106
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Суддя: С.В.Кодінцева