Справа №750/3835/25
Провадження №3/750/1430/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Похилька С.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

08.03.2025 о 13:06 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Кільцева, 35, керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу ALCOTEST7510 Drager, прилад ARND0026, результат позитивний 1,59 проміле, тест 711, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів 24.03.2025, 29.04.2025, 21.05.2025 та 19.06.2025 про виклик в судові засідання, призначені на 29.04.2025 о 09:40 год., 21.05.2025 о 09:15 год., 19.06.2025 о 09:30 год. та 07.07.2025 о 12:40 год., відповідно, від отримання яких останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник Похилько С.М. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Похилька С.М., проти чого заперечень від захисника не надійшло, останній зазначив, що розгляд справи можливо здійснювати без участі ОСОБА_1 .

Захисник в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 не згоден з протоколом, складеним відносно нього, заперечує вживання ним алкоголю, ознак сп`яніння в нього не було. Також вказав, що на відеозапису не чутно, що ОСОБА_1 погодився з результатами тестування, йому не було роз`яснено наслідків та не запропоновано пройти огляд у лікаря в разі незгоди з результатом приладу. Також у захисника наявні сумніви щодо правильності застосування приладу, ним зроблено відповідні запити. ОСОБА_1 приймав ліки спрей з етанолом. Вказав, що відсутні докази причини зупинки водія, не вказано про порушення тим ПДР, у протоколі наявні виправлення, яких немає у копії протоколу, який мається у ОСОБА_1 . Порушено процедуру огляду, оскільки в направленні час зазначено 13:08 год., а на відео о 13:17 год., а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка заступник командира взводу 1 роти 1 БУПП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 суду показав, що він складав протокол. Так, було помічено що водій під час руху користувався засобами зв`язку, що є порушенням п. 2.9 «д» ПДР, зупинили щоб провести профілактичну бесіду. В ході спілкування відчув запах алкоголю з автомобіля, було незрозуміло, а тому він попросив вийти водія з авто. При подальшому спілкуванні він виявив у нього ознаки сп`яніння. Запропонував пройти огляд на місці або у лікарні і водій погодився пройти такий на місці зупинки. Результат був позитивний, тому і склали протокол. За порушення ПДР не притягали, оскільки таке було малозначним, просто зробили зауваження, провів з водієм профілактичну бесіду. Водій не заперечував, що розмовляв по телефону під час руху. Була повітряна тривога, планшет спрацював некоректно, час внесено було невірно, і це було виявлено та одразу виправлено. Він запитав у водія щодо результату тесту, і той погодився, поставив свій підпис в акті огляду. Направлення на огляд писав колега, час 13:08 год. зазначено, оскільки в той час запропонували пройти огляд, цей час він повідомив колезі. Мундштуки використовують стандартні і вони не нормуються, на них немає строку придатності, їх отримують від сектору забезпечення при виїзді на чергування, Драгер видається укомплектований.

Заслухавши доводи захисника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також письмове клопотання захисника та надані документи на запит суду, приходжу до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, не дивлячись на заперечення захисником вини ОСОБА_1 , вина того у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами та дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №265763 від 08.03.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чеком з результатами тестування на приладі Драгер ALCOTEST 7510 ARND-0026 від 08.03.2025 з результатом 1,59‰ проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2025, рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Нікіти Бреуса від 08.03.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕРП1 №265763 від 08.03.2025.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Будь-яких даних про те, що вищезазначений свідок зацікавлений у розгляді справи або мав б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено. Доказів щодо оскарження дій працівників поліції також надано не було.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до доводів захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зазначене ним, об`єктивно нічим не підтверджується.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Слід зазначити, що діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляду відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, його було зупинено працівниками поліції 08.03.2025 за порушення п. 2.9 «д» ПДР, оскільки останній під час рух транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, і ОСОБА_1 не заперечував цього факту. Під час спілкування з водієм у працівника поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, йому було названо ознаки такого сп`яніння, як то запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, та запропоновано пройти огляд на місці зупинки або у лікарні. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки, йому запропонували обрати мундштук і він вказав, що довіряє поліцейським. ОСОБА_1 продув прилад і результат виявився позитивним 1,59 проміле. Водій ОСОБА_1 сам вказує, що знає допустиму норму 0,2 проміле, зазначає, що сьогодні не вживав алкоголь, розуміє яка відповідальність і пропонує працівникам поліції «порозмовляти». Його було попереджено про кримінальну відповідальність за подібні «розмови» та запитано чи згоден він з результатом. Вказують, що він перебуває в стані сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 «а» ПДР, за що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, роз`яснено права, буде складено протокол і по іншому ніяк. Після складання протоколу такий було оголошено ОСОБА_1 , який підписав всі документи, акт огляду, вказав, що все зрозумів, жодних заперечень від нього не надходило. Також водія було відсторонено від керування транспортним засобом.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Посилання сторони захисту щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, суд вважає неспроможними, оскільки такі спростовано відеозаписом, з якого вбачається, що водію було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу п. 2.9 «д», а саме: водій під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці і сам ОСОБА_1 не заперечує, що розмовляв по телефону під час керування транспортним засобом. Суд зауважує, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку встановленим законом. Однак, як вбачається з матеріалів справи дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Отже, твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Похилька С.М. щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Також є безпідставними доводи захисника щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, пункт 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, а тому йому не пропонувалося проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, що не суперечить законодавчо визначеному порядку проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, працівником поліції ще на самому початку спілкування з водієм, після повідомлення тому про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на визначення такого стану як на місці зупинки так і у медичному закладі, що підтверджено відеозаписом. ОСОБА_1 підписав акт огляду без заперечень, у графі такого акту «з результатами згоден» поставив свій підпис.

Із оглянутого судом відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, вбачається, що працівниками патрульної поліції було належним чином дотримано законодавчих вимог щодо огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема роз`яснено права та обов`язки водія, запропоновано пройти огляду на місці зупинки транспортного засобу або у лікарні, і ОСОБА_1 погодився пройти такий на місці зупинки. Після складання акту огляду водій підписав такий та роздруківку приладу «Drager Alcotest», чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними.

Крім того, згідно розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З оглянутого судом відеозапису встановлено, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння була проведена відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735. Огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , і останній не вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 7510, за допомогою якого проходився огляд на стан сп`яніння.

Що стосується доводів сторони захисту стосовно того, що в протоколі наявні виправлення, а також різниці в часі, яка зазначена у направленні та міститься на відеозаписі, суд констатує, що зазначене дійсно має місце, проте, наявні в протоколі виправлення, а також різниця в часі, зазначена у направленні на огляд водія, не є суттєвими та являють собою суто технічні помилки, що було пояснено працівником поліції в судовому засіданні, і такі жодним чином не впливають на викладені в протоколі обставини вчинення адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому наведені доводи сторони захисту не можуть бути прийняті як безумовна підстава для визнання протоколу недійсним та відсутності в діях водія події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також на відеозаписі чутно, як ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції «порозмовляти», на що працівник поліції вказує, що за це передбачена кримінальна відповідальність, тобто такі прохання водія в свою чергу свідчать про те що, ОСОБА_1 достеменно розумів для себе наслідки складання протоколу.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь