Справа № 287/1341/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участю секретаря судового засідання Кострицької Т.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , працюючого будівельником, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347741 від 01.06.2025 року слідує, що 01.06.2025 року, о 01 год. 02 хв., в м. Олевську, по вул. Олевської Республіки, Коростенського району, Житомирської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу подану за допомогою звукового сигналу та проблискових маячків червоного та синього кольорів не відреагував та продовжив рух. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. Зазначив, що відпочивав у той день разом зі своїми знайомими біля місцевої водойми, де вживали спиртні напої. Стверджує, що до місця відпочинку він доїхав за кермом автомобіля марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , проте при приїзді працівників поліції транспортний засіб стояв у нерухомому стані та з вимкненим двигуном.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР України).

Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі невиконання водіями вимог працівника поліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347741 від 01.06.2025 року. Вказаний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, передбачених ст. 256 КУпАП та підписаний поліцейським;

- копією постанови серії ЕНА №4863393 від 01.06.2025 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто працівниками поліції до адміністративної за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що зазначена постанова оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку. Враховуючи наведене, вказана постанова є чинною та підтверджує факт того, що ОСОБА_1 01.06.2025 року, о 01 год. 02 хв., в м. Олевську, по вул. Олевської Республіки, Коростенського району, Житомирської області керував транспортним засобом автомобілем марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 .

- відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції, на яких зафіксовано невиконання водієм ОСОБА_1 вимог про зупинку транспортного засобу.

Суд вважає, що вказаним відеозаписом фактично відображено обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Такі є логічними та хронологічно послідовними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Твердження ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні про те, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , стояв у нерухомому стані повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Зокрема, на диску з відеозаписом події чітко відображено рух транспортного засобу автомобіля марки SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 . Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції тривалий час їхали позаду зазначеного автомобіля, подаючи при цьому вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Проте, на вказану вимогу працівників поліції автомобіль не зупинявся. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказана позиція ОСОБА_1 , зважаючи на рівень її аргументованості, переконливості та послідовності є версією захисту з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки на переконання суду із врахуванням всіх обставин справи та вищевказаних зібраних по справі доказів, така версія ОСОБА_1 є неспроможною і такою, що не відповідає дійсності.

Оцінюючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт невиконання водієм ОСОБА_1 вимог про зупинку транспортного засобу, знайшов своє підтвердження та повністю доведений поза розумним сумнівом в ході даного судового розгляду, а його дії за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення в даній справі, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дане стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для його виховання, попередження вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З урахуванням цього, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 122-2, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 153,00 (сто п`ятдесят три) гривні.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар