Справа № 365/381/25
Номер провадження: 3/365/171/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" липня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу про адміністративні правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якиа проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 710530 від 13.05.2025, 13.05.2025 приблизно о 09 годині 15 хв. в АДРЕСА_2 громадянка ОСОБА_1 вчинила відносно колишнього чоловіка громадянина ОСОБА_2 діяння передбачене пп. 14 п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, а саме висловлювалася нецензурною лайкою, чим чинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину не визнала. Пояснила, що вона та її колишній чоловік ОСОБА_2 проживають у одному будинку, але в різних квартирах, мають спільний двір. Ввечері 12.05.2025 вона віддала ключ від сараю ОСОБА_2 . Він має проблеми із здоров`ям - часто забуває, тому ключі завжди знаходилися у неї. 13.05.2025 зранку, коли вона повернулася із роботи до дому, до неї на каву зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В цей момент прийшов ОСОБА_2 та почав просити ключ. На що вона відповіла, що ключ йому вона віддала вчора, він можливо про це забув. Так, підтверджує, що дійсно могла вжити нецензурні слова по відношенню до ОСОБА_2 , але ці слова не були спрямовані на приниження його прав та свобод. Після цього він її вдарив та вона впала. Вона розуміє, що у нього внаслідок участі в бойових діях є проблеми із здоров`ям, знає коли у нього є загострення, але намагається уникати конфліктів з ним, в більшості у всьому з ним погоджується. На її думку це не було домашнє насильство, це конфлікт, який виник через непорозуміння.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що його колишня дружина ОСОБА_1 постійно його провокує. 12 травня 2025 року він прийшов до ОСОБА_5 щоб взяти ключ від сараю, оскільки побачив сторонню особу у дворі. Вона йому ключ дала. 13 травня 2025 року він прийшов до неї запитати про ключ, оскільки має проблеми з пам`яттю (через участь у бойових діях постійно забуває, має діагноз ПТСР, інколи виникають загострення), тому що забув чи брав ключ. Прийшовши до її квартири, побачив, що у неї були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які пили каву. ОСОБА_1 зразу до нього висловилася нецензурною лайкою. Вважає, що у даному випадку домашнього насильства не було. Шкоду йому не спричинено, він не може стверджувати, що внаслідок висловлювань ОСОБА_1 він боявся за своє життя, здоров`я, відчував психологічну невпевненість. Між ними виникають інколи непорозуміння, оскільки він важко переніс розірвання шлюбу. Однак останнім часом вони взагалі дуже рідко бачаться і спілкуються. Коли приїхали поліцейські, то склали протокол про адміністративне правопорушення і на ОСОБА_1 , і на нього.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що він є братом ОСОБА_1 13 травня 2025 року він збирався їхати у Згурівку, але перед цим зайшов до сестри на каву. Особисто він не бачив як почали сваритися ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та не знає хто перший почав. Був присутній тоді, коли ОСОБА_2 прийшов до сестри за ключем. Чув як вони висловлювалися нецензурною лайкою один до одного. Коли він, ОСОБА_4 , вийшов з веранди, то сестра лежала на порозі, а ОСОБА_2 на іншому боці двору.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_1 13 травня 2025 року він прийшов до сестри попити каву. Вона винесла каву на вулицю і в цей час прийшов до її квартири ОСОБА_2 і почав просити ключі. Вона на його прохання відповіла нецензурними словами, через що він штовхнув ОСОБА_1 . Він, ОСОБА_3 , встав між ними. Оксана впала за забор, а ОСОБА_2 він відштовхнув і той упав. При цьому ОСОБА_2 не встиг вдарити сестру, а лише відштовхнув.

У судовому засіданні досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 710543 від 13.05.2025 (а.с. 1);

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 2-4);

- копія термінового заборонного припису відносно кривдника від 13.05.2025 (а.с. 5);

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 13.05.2025 (а.с. 6);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.05.2025 (а.с. 7);

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 8);

- довідка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с. 9);

- відео, надане потерпілим ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, що несумісна з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, при якому має місце перевага сил того, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, в ході якого вони виражалися один по відношенню до другого нецензурними словами.

У протоколі про адміністративне правопорушення також суддя звертає увагу на те, що не зазначено наслідків вчинення діянь, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Суддя враховує те, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол. Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення. Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Матеріали справи не містять і будь-яких доказів того, що діяннями ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , що є підставою для встановлення відсутності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що діями ОСОБА_1 не було спричинено шкоду його психічному здоров`ю, у них стався побутовий конфлікт через їх непорозуміння одне одного. Взагалі, враховуючи фізіологічні особливості його як чоловіка та її як жінки, йому не могло бути спричинено будь-якої шкоди його здоров`ю.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство та містили б склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя звертає увагу на те, що обов`язок довести наявність ознак домашнього насильства в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого (наявність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП) покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_1 застосовував до потерпілого ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Кучерява