Номер провадження: 33/813/1363/25
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка С.А.,

представника ОСОБА_2 адвоката Сафронюка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко Сергій Анатолійович, на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року у справі про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито на підставі ст.38 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строку накладення адміністративного стягнення (а.с.117-120).

Відповідно до адміністративних матеріалів, 26.05.2024 о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Subaru Legacy Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Колонтаївській, 20 на дорозі, де облаштовано двохсторонній рух по дві смуги для руху в кожному напрямку, перед виконанням маневру розвороту не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частини, не надав переваги в русі транспортному засобу «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався лівою смугою в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Приморського районного суд м. Одеси від 06 травня 2025 року про закриття провадження у справі за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 23.05.2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко С.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в складу та його події адміністративного правопорушення (а.с.127-128).

Також в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 06.05.2025 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко С.А., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Оскаржувана постанова Приморського районного суду м. Одеси винесена 06 травня 2025 року. В матеріалах адміністративної справи відсутні належні докази отримання ОСОБА_1 чи його представником копії оскаржуваної постанови суду у спосіб, визначений законом.

Проте скаржник зазначає, що копію постанови суду ним було отримано 14 травня 2025 року. Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини.

Що стосується суті апеляційної скарги, то, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, одночасно зробивши висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КупАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи.

Однак, апеляційний суд не погоджується з мотивувальною частиною суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцією як правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, що мали місце 26.05.2024 року.

Тобто, останнім днем прийняття постанови судом першої інстанції мав би бути 26.08.2024 року.

Однак, як було вказано вище, оскаржувана постанова судом була прийнята 06.05.2025 року (а.с.86-89).

Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, з урахуванням того, що визначений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 .

За змістом ст. 19 Конституції України, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу всіх строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення вказаної норми дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Крім того, згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Апеляційним судом також враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно з якою п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Також слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Зважаючи на викладене, та враховуючи те, що на час розгляду даної справи судом першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, то згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягало закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

Зазначені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції правильно закрив провадження у справі, однак не повинен був встановлювати за межами цього строку питання щодо винних дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко С.А., є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

При цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко Сергій Анатолійович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савченко Сергій Анатолійович, задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року в редакції цієї постанови.

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда