Єдиний унікальний номер: 379/366/25
Провадження № 3/379/322/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 01.04.2025 з батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

13.02.2025 о 15 год. 45 хв. в с. Лука на вул. Просвіти (Піонерська), 13, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій категорично відмовився чим порушив п. 2.5Правил дорожнього руху.

За указаним фактом працівником поліції на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.02.2025 серії ЕПР1 № 245851 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Божок М.І. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. 13.02.2025 близько 15 год. 45 хв. він в стані наркотичного сп`яніння не перебував, наявність ознак сп`яніння - це лише суб`єктивна думка працівників поліції. Дійсно, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, але це не створило складу адміністративного правопорушення, оскільки він не був водієм. Хоча він перебував в автомобілі, але доказів того, що автомобіль рухався, матеріали справи не містять. Цей автомобіль був припаркований не біля місця проживання ОСОБА_1 , останній приїхав, щоб забрати автомобіль, але не встиг. На відеозаписі зафіксовано, що стосовно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення, але не зафіксовано складання направлення на огляд до найближчого медичного закладу та акту медичного огляду, які наявні в матеріалах справи, що свідчить про допущення працівниками поліції порушень при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. Заявив клопотання про закриття провадження на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, відповідаючи на питання судді зазначив, що скарг на дії працівників поліції ОСОБА_1 до цього часу не подавав.

Заслухавши адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, проглянувши відеозапис із нагрудної боді-камери поліцейського, проаналізувавши доводи захисника, озвучені ним в судовому засіданні, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, висновую, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а позиція захисту спрямована на уникнення правопорушником відповідальності за скоєне.

Статтею 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, регламентовано положеннями статті 266 КУпАП.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість згідно п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735).

Так, згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245851 від 13.02.2025 (а.с.1);

- направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ТМР Таращанська міська лікарня від 13.02.2025, у якому зафіксовано ознаки сп`яніння, які були виявлені працівником поліції у водія ОСОБА_1 : неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. У вказаному направленні зазначено, що огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння не проводився (а.с.4);

- відомостями акту огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, з якого установлено, що огляд останнього у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці - не проводився. Вказаний акт ОСОБА_1 відмовився підписувати (а.с.5);

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрала поліції Саєнка В.С. від 13.02.2025 з якого вбачається, що під час несення служби перебуваючи в складі наряду Вулкан 0413 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) 13.02.2025 о 15 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено ТЗ «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який керував вищевказаним ТЗ. Під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме:неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній категорично відмовився. На водія було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 245851. ТЗ залишено на місці зупинки без порушень ПДР. Дану подію було зафіксовано на нагрудну БК Моторола 476441, 476467 (а.с.7);

- додатком до протоколу диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 476467 від 13.02.2025, на якому зафіксовано що автомобіль «ВАЗ 21063» за кермом якого перебуває ОСОБА_1 стоїть на дорозі коли до нього підійшли працівники поліції. В ході спілкування у ОСОБА_1 виявили ознаки сп`яніння, зокрема тремтіння рук та відсутність реакції зіниць на світло, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі (неодноразово) на що ОСОБА_1 так само неодноразово відмовився, роз`яснення йому наслідків відмови; роз`яснення йому прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.12). Хоча сам факт руху автомобіля на відеозаписі не зафіксований, але під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем, а навпаки стверджував це. Так на відеозаписі о 15:53 зафіксовіано слова ОСОБА_1 "Я їхав від траси і доїхав до гуртожитка. Вони летіли за мною - аж дим ішов". Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 подзвонив своїм родичам та повідомив про зупинку працівниками поліції, після чого до нього підійшли його мати, батько та інші особи. В спілкуванні з працівниками поліції мати ОСОБА_1 сказала працівникам поліції " Він з роботи їде" (15:56).

Суддею встановлено, що відповідно до Інструкції №1452/735 і Порядку №1103 від 17.12.2008 уповноваженим працівником поліції водій ОСОБА_1 направлявся на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння, однак останній від його проходження відмовився, що підтверджується наявними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами. Адвокат ОСОБА_1 також визнав, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але по тій причині, що не керував транспортним засобом.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що працівники поліції діяли в порушення ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а відтак не повинен був оглядатись на стан сп`яніння, враховую наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно з п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

За вказаних обставин, суддя, врахавуючи, що наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського зафіксував, що ОСОБА_1 на місці зупинки визнавав, що керував транспортним засобом, оцінює критично доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Божка М.І. про відсутність у працівників поліції підстав для проведення огляду ОСОБА_1 для визначення перебування в стані сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Божок М.І.. дії працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у встановленому законом порядку не оскаржували, доказів протилежного суду не надали. Відсутність в матеріалах справи (зокрема на відеозаписі) моменту складання направлення на огляд водія до медичного закладу та акта огляду на стан сп`яніння не спростовує вини ОСОБА_1 , встановленої на підставі сукупності наявних доказів та не викликає сумнівів щодо їх змісту.

Аналізуючи зазначені вище правові норми та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративні правопорушення, не вбачає будь-яких підстав сумніватися в їх об`єктивності.

Наявні докази повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не спростовують правомірності дій поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо решти заперечень захисника слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З наведеного вище вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката Божка М.І. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, не підлягає задоволенню.

При цьому, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять даних на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, протягом року.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Правопорушення, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , входить до глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» та належить до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено накладення на особу, винну у вчиненні цього правопорушення, адміністративного стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому на ОСОБА_1 має бути накладено стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 130, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (реквізити: отримувач - ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; код банку отримувача (МФО): 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити: стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795; отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД