Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

23.06.2025 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол серії ЕПР1 № 306069 від 20.04.2025 р. зареєстрований за № 394/646/25, номер провадження 3/394/366/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 20.04.2025 року о 10 год. 00 хв. с-ще Новоархангельськ, дорога М-30 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине 603 км громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування усіма видами транспортних засобів. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», вимоги п.2.1.А. Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 цього ж кодексу передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органами поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126КУпАП, вина ОСОБА_1 не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення повторно протягом року порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто статті 126 КУпАП.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, вона протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і даний факт має бути підтверджений постановою, яка набрала законної сили.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306069 від 20.04.2025 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП матеріалах, будь-яких доказів на підтвердження кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення, тобто доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Перекваліфікувати за іншою частиною ст. 126 КУпАП суд не може, відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, 2 і 4 ст. 126 КУпАП покладається на органи Національної поліції.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується суть вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративного правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця, способу вчинення адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення складені з порушенням вимог закону не можуть вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги. У суду виникли сумніви щодо правдивості даних в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306069 від 20 квітня 2025 року, законності їх складання, то в такому випадку вони не можуть слугувати як належний, допустимий доказ.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 3 ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 7, 126, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: