Справа № 133/521/25
Провадження № 33/801/594/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Непийводи Катерини Вікторівни,

розглянув апеляційну скаргу останньої на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 240598 від 07 лютого 2025 року водій ОСОБА_1 , цього ж дня о 10:10 год. в м. Козятин по вул. Покровська, 12 керував составом КАМАЗ 53212 д.н.з НОМЕР_1 , причіпом вантажним ГКБ8350 д.н.з НОМЕР_2 не маючи права керувати таким составом та протягом року притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, протокол БАД 574311 від 15 травня 2024 року, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі та досліджених доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 240598 від 07 лютого 2025 року; рапортом поліцейського від 07 лютого 2025 року; витягом адмінпрактики з бази ІПНП відносно ОСОБА_1 ; диском з відеозаписом, довідкою інспектора ГАП Грабовського В.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Непийвода К.В. подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, допущення неповноти судового розгляду та неповного з`ясування фактичних обставин справи, просила скасувати постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання скаржника матеріали справи не містять будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, зокрема, повторно протягом року. Поряд з цим покликається на те, що працівниками поліції під час складання вказаного адміністративного протоколу повідомлено ОСОБА_1 про винесення постанови суду відносно нього за ч. 2 ст. 126 КУпАП 15 лютого 2024 року, проте вказана постанова була винесена 15 травня 2024 року. Крім того, вважає, що наявні технічні записи в матеріалах справи не є безперервними. Також покликається на те, що судом попередньої інстанції ОСОБА_1 не було повідомлено про місце, дату та час розгляду вказаної справи.

Також захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Непийводою К.В. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 20 травня 2025 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія якої отримана ОСОБА_1 20 травня 2025 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 24).

Апеляційна скарга на вказану постанову подана захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Непийводою К.В. 28 травня 2025 року, за допомогою засобів поштового зв`язку (а.с. 26-41).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

07 липня 2025 року від захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Корпала В.М. надійшла заява про відкладення розгляду справу, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі в Жмеринському міськрайонному суд Вінницької області.

Вирішуючи подане клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так вказана справа призначалась апеляційним судом до розгляду 4 рази, що підтверджується судовими повістками, розписками про дату час і місце розгляду справи, зворотніми рекомендованими повідомленнями, які підтверджують, що ОСОБА_1 та його захисники Непийвода К.В. та Корпало В.М. беззаперечно були повідомлені про дату та час розгляду справи заздалегідь, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, що в силу положень статті 268 КУпАП не позбавляє суд можливості розглянути справу без участі правопорушника.

При цьому розгляд справи три рази, зокрема в період з 04 червня 2025 року по 07 липня 2025 року, з різних підстав було відкладено саме за клопотанням сторони ОСОБА_1 , зокрема, у зв`язку із хворобою останнього та наданням часу на ознайомлення захисником.

Чергове судове засідання було призначено на 07 липня 2025 року та повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання повістки, яка отримана останнім 27 червня 2025 року, захисника останнього адвоката Непийводу К.В. шляхом надсилання повістки в її електронний кабінет, яка отримана 30 червня 2025 року та захисника адвоката Корпала В.М. під розписку (а.с. 62).

Натомість 07 липня 2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Корпала В.М. в черговий раз надійшло клопотання про відкладення, у зв`язку зайнятістю в іншій справі в Жмеринському міськрайонному суд Вінницької області.

Проте доказів неможливості прибути в судове засідання як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і його іншого захисника Непийводи К.В., з якою не розірванні договірні відносини не надано.

Суд апеляційної інстанції розцінює вказане, як намір затягнути розгляд справи та свідомого уникнення від адміністративної відповідальності.

Відтак, ОСОБА_1 не скористався своїм правом з`явитись у судове засідання та надати пояснення у суді, а вказані дії свідчать про можливе зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 5 ст. 126 до цього переліку не входять.

Таким чином, суд вважає за можливе, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП продовжити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисників адвоката Корпала В.М. та адвоката Непийводи К.В.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.1а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 240598 від 07 лютого 2025 року водій ОСОБА_1 , цього ж дня о 10:10 год. в м. Козятин по вул. Покровська, 12 керував составом КАМАЗ 53212 д.н.з НОМЕР_1 , причіпом вантажним ГКБ8350 д.н.з НОМЕР_2 не маючи права керувати таким составом та протягом року притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, протокол БАД 574311 від 15 травня 2024 року, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав його. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2 Загальних положень постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» регламентовано, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України(Далі ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 1.9ПДР України, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні ЄСПЛ від 25 березня 2021 року по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Диспозиція ч. 5ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме:

-керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);

-керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);

-керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Інспектора ГАП Грабовського В. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем марки КАМАЗ 53212, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що було складено винесено постанову №БАД 574311 від 15 травня 2024 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн. Вказана постанова сплачена в повному обсязі 27 травня 2024 року.

Відомості про те, що вказана постанова скасована відсутні.

Крім того з технічних записів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 вказані обставини під час складення протоколу про адміністративне правопорушення визнав та не заперечував.

Відтак, ОСОБА_1 достеменно було відомо як про наявність постанови №БАД 574311 від 15 травня 2024 року так і про відсутність відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, зокрема, повторно протягом року не заслуговують на увагу та спростовуються вищезазначеними доказами, які оцінені судом.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції під час складання вказаного адміністративного протоколу повідомлено ОСОБА_1 про винесення постанови суду відносно нього за ч. 2 ст. 126 КУпАП 15 лютого 2024 року, проте вказана постанова була винесена 15 травня 2024 року не спростовують факту повторного протягом року керування транспортним засобом без права керування останнім.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні технічні записи в матеріалах справи не є безперервними є неспроможними оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що події, які зафіксовані в наявних в матеріалах справи технічних записах з нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора містять весь необхідний обсяг інформації, зокрема, вимогу про зупинку транспортного засобу, повідомлення про причину зупинки транспортного засобу, пропозицію пред`явлення посвідчення водія та технічного паспорту на автомобіль та причіп, виявлення порушення передбаченого п. 2.1.а ПДР, , складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом попередньої інстанції ОСОБА_1 не було повідомлено про місце, дату та час розгляду вказаної справи не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 5 ст. 126 до цього переліку не входять.

Водночас, сторона захисту не навела переконливих доводів, яким чином неявка його підзахисного ОСОБА_1 до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом попередньої інстанції фактичних обставин справи.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Непийводи Катерини Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Непийводи Катерини Вікторівни залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий