Справа № 309/2092/25
Провадження № 3/309/710/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Довжанин М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №355929 від 07 червня 2025 року о 21 год. 30 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» в межах прикордонної смуги на околиці населеного пункту Вишково (територія Вишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: неодноразово повторювані законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України майора ОСОБА_2 пред`явити документи, що посвідчують особу, відкрито відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року та п.10,11 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 №1147 та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. На електронну адресу суду надіслав письмові пояснення, у яких ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з поясненнями, він запевняє, що жодних протиправних дій не вчиняв. Так, 7 червня 2025 року, рухаючись з Івано-Франківської області, він в`їжджав на територію Закарпатської області автомобілем. На блок-пості його зупинили особи у військовій формі, або працівники державної прикордонної служби України цю обставину він не установлює. На їхню вимогу він пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 та повідомив, що рухається у напрямку м. Хуст. Після повернення документів, йому було дозволено рух у напрямку м.Хуст. У цей же день за тією ж дорогою він повертався назад, на блок-пості його не зупиняли, відповідно, документи у цей момент не пред`являв. В цей день у нього не виникло конфліктних ситуацій з працівниками прикордонної служби. Всі їхні вимоги та розпорядження він виконував. У його присутності ніхто не складав протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, не ознайомлював із його змістом, не допитував щодо обставин справи. Враховуючи наведені обставини, він вважає, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, доходжу наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №355929 від 07.06.2025 року та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які би вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.185-10 КУпАП. Зокрема сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення ним злісної непокори стверджуючи, що на вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України пред`явив посвідчення водія. Зазначене пояснення ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Зокрема відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 на неодноразово повторювані законні вимоги військовослужбовця ДПС України пред`явити документ, що посвідчує особу, проігнорував та не виконав. Натомість до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №355929 від 07.06.2025 долучено:1) протокол про адміністративне затримання від 07.06.2025, який за своїм змістом дублює протокол ЗхРУ №355929 від 07.06.2025; 2) протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів 07.06.2025, які не містить жодних відомостей, що підтверджували б факт злісної непокори ОСОБА_1 ; 3) копія посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 . Інших якихось доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 матеріали даної справи не містять.

Отже провадження у даній справі слід закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185-10, 247, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП провадженням закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.