Номер провадження: 33/813/1290/25
Номер справи місцевого суду: 522/9278/25
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2025 року

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2025 року

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 квітня2025 о 23 год. 32 хв., громадянин ОСОБА_1 керував електросамокатом «Jet» н.з. НОМЕР_1 потужністю до 700 Вт в м. Одесі по вул. Успенській, 43 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest, результат якого показав 0,25 % проміль, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги судом першої інстанції не враховано, що електросамокат «Jet» потужність до 3 кВт не відноситься до механічного транспортного засобу, тому на водія не розповсюджується адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно відомостей, зазначених правоохоронцями у протоколі про адміністративне правопорушення, об`єм двигуна електросамоката «Jet» н.з. НОМЕР_1 складає 700 Вт, що дорівнює 0,7 кВт, тому він не є механічним транспортним засобом і на нього не поширюється дія пункту п.2.5 ПДР. Привалами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб», різниця між якими полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Тому, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, якщо потужність двигуна більша, ніж 3 кВт. Також апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів щодо відсторонення його від керування вказаним вище електросамокатом та передачі керування іншій особі, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів справи. Суд першої інстанції не урахував, що згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» під час його використання для масової концентрації алкоголю в крові допустима абсолютна похибка в діапазоні від 0 до 0,8 проміле становить приблизно 0,06 проміле. Крім того, суд не прийняв до уваги, що правоохоронцями порушено вимоги п.п.5,6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення за доводами апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_1 за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду та таке.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не оспорюється та обставина, що він керував електросамокатом «Jet» н.з. НОМЕР_1 потужністю до 700 Вт у часі та місці, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, як і те, що на вимогу поліцейських він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), а також те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що електросамокат «Jet» не є механічним транспортним засобом; у справі відсутні докази відсторонення його від керування електросамокатом; суд не урахував допустиму похибку, що має місце під час використання спеціального технічного засобу (алкотестеру); правоохоронцями порушено вимоги п.п. 5,6 Інструкції.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2ст. 266КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділу II Інструкції).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 3 Розділу II Інструкції).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5 Розділу II Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу II Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення ( пункт 9 Розділу II Інструкції).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10 Розділу II Інструкції).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі- Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 4 Порядку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (пункт 6 Порядку).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, акт огляду, а також інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у: протоколі про адміністративне правопорушення, результатах тесту за допомогою технічного приладу «Драгер», акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відеозаписах, долучених до справи.

З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303778 від 17 квітня 2025 року поліцейськими зафіксовано, що: «17 квітня 2025 року о 23:32 в м. Одеса, вул. Успенська, 43, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «Jat» потужністю 700 Вт в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія на приладі «Drager Alcotest» 7510 «ARLM-0413» під запис нпвр. Результат огляду позитивний 0,25% проміле, з результатом згоден, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР.

З протоколу убачається, що поліцейськими використовувалися технічні засоби відеозапису: ПВР471145, 474588.

У графі до протоколу додаються зазначено: «акт огляду на стан сп`яніння, показання технічного засобу».

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без зауважень.

З відеозаписів, долучених поліцейськими до зазначеного вище протоколу убачається, що правоохоронцями було зупинено ОСОБА_1 , який керував електросамокатом, під час встановлення особи водія, у останнього поліцейськими виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), та ОСОБА_1 підтвердив, що вживав пиво (23:33:07 час вказаний на відеозаписі). У зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру) на що водій погодився. За результатами проходження ОСОБА_1 огляду, цифровий показник приладу зафіксував 0,25 проміле алкоголю в крові, при максимально допустимій нормі 0,2 проміле. З такими результатами огляду ОСОБА_1 погодився (23:40:17 час вказаний на відеозаписі), у зв`язку з чим поліцейськими повідомлено, що відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення. За результатами складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (результати спеціального технічного засобу, акт огляду) ці документи підписані особисто ОСОБА_1 .

З роздрукованих результатів спеціального технічного засобу від 17 квітня 2025 року, отриманих за результатами проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, убачається, що у крові ОСОБА_1 зафіксовано 0,25 проміле алкоголю (а.с. 5).

Ці ж відомості щодо результатів проведення огляду, зафіксовані поліцейськими у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зі змісту вказаних вище документів, що підтверджується за допомогою відеозаписів, убачається, що ці документи підписані особисто ОСОБА_1 .

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що електросамокат «Jet» потужністю до 700 Вт, яким він керував, не є транспортним засобом, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд зауважує, що з огляду на диспозицію ч.1 ст. 130 КУпАП, однією з обов`язкових ознак, яка передбачає адміністративну відповідальність за вказаною вище статтею є керування транспортним засобом.

При цьому, у конструкції диспозиції вказаної вище норми, законодавець не визначає, що такий транспортним засіб має бути саме механічним, визначення якого закріплено у п.1.10 ПДР.

На відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них поширюється дія Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» (далі Закон).

Згідно з положеннями ст. 1 Закону легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Ураховуючи, що електросамокат «Jet», яким керував ОСОБА_1 має потужність двигуна до 700 Вт, що не заперечується апелянтом, тобто за своїми технічними характеристиками він є легким персональним електричним транспортним засобом, тому ОСОБА_1 , як водій цього транспортного засобу є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративна відповідальність за порушення, передбачене ст. 130 КУпАП настає лише за керування транспортними засобами, які приводяться в рух двигуном внутрішнього згорання з робочим об`ємом двигуна понад 5- см або іншим механічним двигуном (електричним понад 3 кВт), зводяться до суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства.

Доводи апелянта про те, що за результатами складання адміністративних матеріалів, його не було відсторонено його від керування електросамокатом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, зважаючи на таке.

Так, дійсно положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено можливість відсторонення особи від керування транспортним засобом у разі наявності підстав вважати, що така особа перебуває, зокрема у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, саме по собі не виконання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП у даному конкретному випадку, лише в частині не відсторонення водія від керування транспортним засобом, зважаючи на те, що після зупинки транспортного засобу та складання адміністративних матеріалів, правоохоронцями було забезпечено доставлення

ОСОБА_1 до місця мешкання, тобто у подальшому не здійснювався рух електросамокатом, а тому не було необхідності у відстороненні водія від керування цим транспортним засобом.

Зазначене не дає підстав ставити під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п 2.9 а ПДР, оскільки не вчинення правоохоронцями цих дій не впливає на легітимність їх дій у цілому, і не є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Твердження апелянта про те, що правоохоронцями порушено порядок проведення огляду на місці зупинки, з підстав викладених в апеляційній скарзі, суд відхиляє, оскільки з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не звертався до правоохоронців з вимогою про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Ураховуючи, що у даному випадку, огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису, та матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, тому від правоохоронців не вимагалося залучення двох свідків під час проходження

ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, аргументи апелянта щодо порушення поліцейськими п.п.5,6 Інструкції не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного перегляду справи.

Згідно інструкції з експлуатації газоаналізатору Drager Alcotest 7510, яка є загальнодоступною у мережі Інтернет, для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі убачається, що цей технічний засіб містить границі допустимої похибки під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема абсолютна похибка становить +/- 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л.

Зважаючи на ту обставину, що технічною документацією спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, передбачено наявність абсолютної похибки у результатах, отриманих внаслідок його використання, беручи до уваги фактичний результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за наслідками продуття алкотестеру, зафіксований на рівні 0,25‰, який за відніманням значення абсолютної похибки становитиме 0,22‰ (0,25 - 0,03) проміле алкоголю в крові, що знаходиться поза межами допустимого рівня (0,20 ‰), та перебільшує максимальну межу алкоголю в крові водія, що допускається, апеляційний суд вважає, що отримані результати проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки є належним доказом доведення його винуватості у скоєнні інкримінованого правопорушення.

Як убачається із довідки (а.с. 3), яка складена старшим інспектором ВАП УПП в Одеській області Зінов`євою В. відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 23 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Отже позбавлення такого спеціального права, як керування транспортним засобом застосовується лише (виключно) до особи, якій таке право надано.

Таким чином, закон містить диференціацію щодо конкретних видів стягнень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки визначає, що відносно водія можливо застосувати такий вид державного примусу у виді стягнення, як штраф та позбавлення права керування транспортним засобом, останнє є безальтернативним. У той час, як до інших осіб, тобто тих, що не мають посвідчення водія, у тому числі іноземців, які не мають національного посвідчення водія, можливо застосувати лише такий вид стягнення, як штраф.

З огляду на те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення,

ОСОБА_1 не отримував посвідчення, що убачається із вказаної вище довідки, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому оскаржувану постанову суду потрібно змінити, та виключити з її мотивувальної та резолютивної частини посилання на застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Водночас вказане не впливає на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, не має підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів наведених у скарзі.

Ураховуючи наведене вище, апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково, а постанову суду змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини посилання про застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді стягнення штрафу у розмірі 17 000 гривень.

В іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко