справа № 274/4285/25
провадження №3/0274/1043/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буряки Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, який працює майстром лісу, неодружений, має неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

04.06.2025 приблизно в 03:40 год. в м. Бердичеві по вул. Житомирська, 83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Saab, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

07.07.2025 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що матеріалами справи не доведено факт керування ним транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав. Пояснив, що вночі 04.06.2025 за кермом автомобіля була його дівчина. Він пересів на водійське місце на декілька хвилин щоб показати дівчині щось на приборах, в цей момент під?їхала поліція. Відеозапис, що міститься на диску з автомобільного відеореєстратора з фактом керування, мав місце після його огляду на стан алкогольного сп?яніння. Працівники поліції попросили його переставити автомобіль щоб він не заважав проїзду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350711 від 04.06.2025. Протокол відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- роздруківкою алкотестера «Драгер» від 04.06.2025 № 912, результат якого 1,52 проміле. Роздруківка підписана ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, результат огляду на стан сп?яніння 1,52 проміле;

- направленням на огляд до медичного закладу від 04.06.2025;

- відеозаписом нагрудної камери працівників поліції, на яких зафіксована пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж найближчому медичному закладі, факт огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився. Жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював. На огляді в медичному закладі не наполягав. Складені відносно нього документи підписав без зауважень.

Суд не приймає до уваги долучений до протоколу відеозапис з автомобільного відеореєстратора патрульного автомобіля поліції, оскільки на ньому зафіксовано рух автомобіля ОСОБА_1 о 03:57, тобто вже після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що може підтверджувати пояснення ОСОБА_1 про керування транспортним засобом по вказівці працівників поліції, які попросили прибрати автомобіль з проїзної частини.

Разом з цим, суд критично ставиться до пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що автомобілем керувала його дівчина, а він лише пересів на водійське сидіння щоб пояснити їй щось, вважає такі пояснення направленими на уникнення відповідальності. З долучених до протоколу відеозаписів вбачається, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то двигун в автомобілі працював, на місці водія сидів ОСОБА_1 , який був пристебнутий ременем безпеки. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидіння сидів пасажир. В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 надав працівникам поліції документи, повідомив, що їде з м. Києва, до комендантської години не встиг повернутися. Про те, що автомобілем керує не він, а його дівчина, ОСОБА_1 працівникам поліції не повідомляв. Жодних письмових заперечень проти факту керування автомобілем ОСОБА_1 також не надавав.

На письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що змінивши час вчинення правопорушення, суд змінить фабулу викладену в протоколі, що робити заборонено, суд вважає, необхідним зазначити, що дана обставина не має жодного правового значення, адже, розбіжність в часі на декілька хвилин ніяким чином не впливає на правильність (чи неправильність) кваліфікації дій ОСОБА_1 та обсяг інкримінованих йому дій.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не повинен обмежуватися лише інформацією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а повинен оцінити всі наявні у справі докази їх у сукупності, щоб встановити, чи є достатньо підстав для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Факт керування транспортним засобом може встановлюватись з різних джерел, які мають переконливо свідчити, що вказана особа здійснювала керування транспортним засобом і судовій оцінці підлягає вся подія, а не лише її частина з моменту приїзду працівників поліції.

Уточнення часу вчинення правопорушення після з?ясування фактичних обставин справи не є зміною суті правопорушення.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд враховує суспільну небезпеку скоєного правопорушення, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає, що доцільним буде накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи таке стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В, В1, С, С1).

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році - 3028 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 грн. 60 коп.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата штрафів»- «Реквізити для сплати штрафів по м. Бердичеві та району» «Реквізити для сплати адміністративних штрафів за порушення правил дорожнього руху».

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави».

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк