Справа № 461/2595/25 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д.
Провадження № 33/811/831/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю прокурора Павленка Р.І., розглянувши апеляційну адвоката Збаращука Д.В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника Збаращука Д.В. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Згідно постанови, 07.11.2015 року ОСОБА_1 згідно наказу начальника ГУНП у Львівській області №18 о/с від 07.11.2015 призначено на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП у Львівській області. Відповідно до наказу начальника ГУНП у Львівській області №368 о/с від 31.08.2023, підполковника поліції ОСОБА_1 з 01.09.2023 переміщено на посаду старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП у Львівській області відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» Згідно наказу начальника ГУНП у Львівській області №631 o/c від 01.10.2024, підполковника поліції ОСОБА_1 з 01.10.2024 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 за станом здоров`я (через хворобу). Таким чином, ОСОБА_2 , у відповідності до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону.

07.03.2025 за вх. №8845-2025/1-43462 до Львівського управління ДВБ НП України із ДВБ НП України за №8845-2025 від 07.03.2025 надійшов обґрунтований висновок НАЗК, щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією за результатами проведення вторинного контролю декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої старшим оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 .

Згідно обґрунтованого висновку уповноваженою особою Національного агентства проведено вторинний контроль декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 423bcd11-86e1-4f3a-8abc-e9707fd67810 (далі декларація), поданої старшим оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 22.02.2024, результатами якого встановлено, що суб`єкт не дотримав вимог п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», зазначивши у декларації недостовірні відомості,

У розділі 11 «Доходи в тому числі подарунки» декларації: Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним у вигляді грошових коштів, які перераховувались ОСОБА_4 на його банківський рахунок, відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» () у розмірі 656 000,00 гривень. Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» упродовж 2023 року ОСОБА_4 здійснила 36 банківських переказів (з 22.01.2023 по 30.12.2023) з призначенням платежу «Переказ власних коштів».

Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 656 000,00 гривень.

Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про дохід, отриманий ним у вигляді грошових коштів, які перераховувались ОСОБА_5 на його банківський рахунок, відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» () у розмірі 59 600,00 гривень.

Відповідно до інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» упродовж 2023 року ОСОБА_5 здійснив 7 банківських переказів (з 01.02.2023 по 23.09.2023) з призначенням платежу «Переказ власних коштів» та «Поповнення рахунку через Додаток А-Банку».

Таким чином, Львівським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зроблено висновок, що суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 715 600,00 грн, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

На таку постанову адвокат Збаращук Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

Наголошує, що суд першої інстанції невірно встановив дату виявлення (02 квітня 2025 року) і дату вчинення (22 квітня 2024 року) адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що підставою для складення протоколу слугував обґрунтований висновок НАЗК від 25 лютого 2025 року щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, який було скеровано у ДВБ НП України за вих. №41-01/17736-25 від 03 березня 2025 року разом із додатками CD з матеріалами перевірки декларації.

Наголошує, що із матеріалів справи, зокрема копії звернення начальника Львівського управління ДВБ НП України до Голови НАЗК від 05 серпня 2024 року вих. № СЕД-21327-2024; копії повідомлення про вчинення корупційного правопорушення «небайдужих працівників поліції» на ім`я начальника Львівського ДВБ НП України від 15 липня 2024 року, вбачається що уповноваженим органом станом на 05 серпня 2024 року було зібрано достатньо документів та відомостей для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. Тому посадові особи зобов`язані були не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, скласти відповідний адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що у даному випадку підлягають застосуванню норми ст. 38 КУпАП у частині того, що адміністративне стягнення може бути накладене протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, пов`язаного із корупцією, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Дату виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП слід вважати 05 серпня 2024 року.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Збаращук Д.В. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 18 червня 2025 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №73 від 02.04.2025 року; обґрунтованому висновку НАЗК від 28.02.2025 року, відповідно до якого за результатами повної перевірки декларації, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 423bcd11-86e1-4f3a-8abc-e9707fd67810, поданої ОСОБА_1 , старшим оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції України у Львівській області, встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 715 600,00 гривень. У діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП.; листі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №8845-2025 від 07.06.2025 року; зверненні начальника Львівського управління ДВБ Національної поліції України до Голови НАЗК від 5 серпня 2024 року вих. №СЕД-21327-2024; повідомленні про вчинення корупційного правопорушення «небайдужих працівників поліції» на ім`я начальника Львівського ДВБ НП України від 15.07.2024 року; листі НАЗК №41-01/17736-25 від 03.03.2025 року; копії довідки НАЗК №126/25 від 21.02.2025 року з додатками, відповідно до якої відповідно до якого за результатами повної перевірки декларації, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 423bcd11-86e1-4f3a-8abc-e9707fd67810, поданої ОСОБА_1 , старшим оперуповноваженим відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції України у Львівській області, встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав недостовірні відомості, чим не дотримав вимог пп. 1,2,7, 8,8-1, 10 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». Недостовірні відомості, вказані у декларації, відрізняються від достовірних на загальну суму 715600 грн.; витязі з наказу про звільнення №631 о/с від 01.10.2024 року; витязі з наказу про переміщення №368 о/с від 31.08.2023 року; витязі з наказу про переміщення №312 о/с від 27.08.2023 року; витязі з наказу про переміщення №152 о/с від 26.04.2021 року; копії розписки від 01.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 ознайомився з умовами подання декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції»; копії декларації ОСОБА_1 за 2022 рік; копії декларації ОСОБА_1 за 2023 рік; копії наказу Національної поліції України від 02.11.2018 за №997; положенні про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України та копії наказу від 31.07.2019 року за № 765; інформацією з банківських установ та відомостями про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_1 ; поясненнях ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо невірного, на його думку, встановлення місцевим судом дня виявлення адміністративного правопорушення, та встановлено, що підстави вважати, що минуло шість місяців з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину, відтак як наслідок необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП відсутні.

Крім того, позиція сторони захисту, щодо закриття адміністративної справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності була предметом детального дослідження суду першої інстанції та отримала належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Збаращука Дмитра Володимировича залишити без задоволення

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУПАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ