Справа № 703/2189/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «Молочна Легенда», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, що передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.04.2025 близько 17-22 год по вул. Героїв Холодноярців в м. Сміла, керуючи вантажним автомобілем «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «Сомер», д.н.з. НОМЕР_3 , в порушення п. 13.1 ПДР України, не стежив за дорожньою обстановкою і не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_4 , чим спричинив пошкодження транспортних засобів та завдав матеріальних збитків.

Він же, 13.04.2025 близько 17-22 год, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої вказані вище, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень не визнав, пояснивши, що 13.04.2025 рухався на вантажному автомобілі «Вольво» із напівпричепом по вул. Героїв Холодноярців в м. Сміла в напрямку міста Кропивницького. Після зупинки на світлофорі продовжував рух прямо із крайнього лівого положення, дотримувався всіх правил дорожнього руху та вимог безпеки. Біля свого транспортного засобу бачив вантажний автомобіль, який рухався справа в попутному напрямку. Поза межами міста Сміла, проїхавши більше 20 км, під час зупинки поліцейські повідомили його про те, що ним вчинена дорожньо-транспортна пригода. При огляді автомобіля виявив незначне пошкодження правої передньої фари тягача. У зв`язку із цим припускає, що оскільки автомобіль був завантажений, а зіткнення було незначне та із перешкодою, якої не бачив, бо знаходилася в так званій «мертвій зоні», тому не відчув його та продовжував рух, у разі, якби знав про це, то залишався б на місці пригоди, оскільки має значний водійський досвід.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Черниш Є.А. вказав на численні недоліки, допущені посадовою особою, якою складені протоколи та інші матеріали в справі про адміністративне правопорушення, а саме в протоколі не зазначено необхідних відомостей про іншого учасника ДТП, керованого ним транспортного засобу, а схема до протоколу складена формально та не відображає слідової картини правопорушення не вказане місце зіткнення, характеристики проїзної частини (ширина, наявність розділювальних смуг, іншої розмітки, узбіччя, прилеглої території), відсутня прив`язка до сталих орієнтирів, схема не підписана водіями належним чином (підпис водія ОСОБА_2 є лише на лицевій стороні, підпис водія ОСОБА_1 лише на звороті). До матеріалів не долучено документів, які б підтверджували проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що є обов`язковим, однак схема містить запис про тверезість одного із водіїв, однак не зрозуміло, кого із водіїв стосується відповідний запис. Наголошував, що з огляду на наявні пошкодження керованого ОСОБА_1 тягача, зіткнення транспортних засобів було незначне, тому ОСОБА_1 не відчув його і продовжував рух, умислу залишати місце події не мав. На підтвердження позиції захисту надав відеозапис, виконаний з реєстратора, встановленого в кабіні автомобіля «Вольво», яким керував ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів» та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відтак, основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на Правила дорожнього руху України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 13.04.2025 року серії ЕПР1 №299512 та серії ЕПР1 №299509, що відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та з яких вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2025 близько 17-22 год в м. Сміла під час керування вантажним автомобілем «Вольво» допустив зіткнення із легковим автомобілем «Рено» та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (постанова ВП ВС від 19.06.2019 у справі №638/3490/18). Відтак протокол фіксує існування самої події, в якій органом, посадовою особою встановлено наявність ознак адміністративного правопорушення, а факт самого зіткнення та обізнаність ОСОБА_1 із тим, що воно мало місце і повязане із керуванням ним автомобілем, останнім не заперечується, хоча дізнався він про нього від працівників поліції, докази іншого відсутні. При цьому на переконання суду, відсутність в протоколі серії ЕПР1 №299509 відомостей про модель іншого автомобіля, з яким допустив зіткнення ОСОБА_1 , а також інформації про його водія саме по собі не може свідчити про недопустимість такого протоколу як доказу, оскільки в ньому містяться достатні відомості, які дозволяють належним чином ідентифікувати другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, а саме реєстраційний номер автомобіля;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.04.2025. Суд приймає до уваги доводи захисника Черниша Є.А. щодо відсутності в даній схемі частини підписів у відведених для цього місцях, переплутані місцями графи, однак такі обставини не спростовують обізнаності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з зі змістом даного документа та ОСОБА_1 не вказує на протилежне. Крім того, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що обидва автомобілі не залишалися на місці, де відбулося зіткнення, під час огляду відповідної ділянки дороги не виявлено характерних слідів, за розташуванням яких можливо було б встановити імовірне місце зіткнення, тому з даної схеми, досліджуючи її в сукупності з іншими наявними в справі доказами, можливо встановити лише ділянку дороги, де було виявлено працівниками поліції автомобіль «Рено» після отримання інформації про ДТП та її опрацювання. За таких обставин відсутність в схемі місця зіткнення пояснюється недостатністю слідів, за якими воно могло бути встановлене, а відсутність дорожньої розмітки - тим, що на даній ділянці дороги її немає. Вказані обставини не спростовують висновків про те, що відбулося зіткнення транспортних засобів, в сукупності з іншими матеріалами, в першу чергу із відеозаписом та пошкодженнями на вантажному автомобілі «Вольво», не виключають причетність до вказаних подій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 13.04.2025, зареєстрованого в ЖЄО під №8245;

- відеозаписом, наданим стороною захисту, що виконаний відеореєстратором, встановленим в кабіні автомобіля «Вольво», яким керував ОСОБА_1 . З даного відеозапису вбачається, що автопоїзд здійснював рух по вул. Героїв Холодноярців у м. Сміла в бік м. Кропивницького. На світлофорі в районі перехрестя із вул. Литвинова зайняв крайнє ліве положення, з якого продовжував рух прямо, по незначному заокругленні дороги праворуч, в той час, коли наближався до елемента дорожньої розмітки «стоп-лінія», призначеного для вказівки місця зупинки зустрічним транспортним засобам, відбувся сигнал про небезпеку зіткнення, з місця розташування камери відеореєстратора, транспортних засобів, що могли створювати таку небезпеку, в цей час не видно. Надалі з відеозапису вбачається попутній рух в крайньому правому положенні легкового автомобіля «Рено», водій якого здійснив випередження керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, а також повторне спрацювання в салоні керованого ОСОБА_1 транспортного засобу звукового сигналу, який попереджував про небезпечне зближення транспортних засобів, після чого відбулося дотичне зіткнення із автомобілем «Рено», який був попереду, а відеозапис відразу завершується. На відеозаписі відображено, що автомобіль «Рено» здійснював рух в крайньому правому положенні, в дорожньому кармані, що прилягає справа, стояв мікроавтобус. З даних про швидкість руху вантажного автомобіля «Вольво» вбачається, що автомобіль «Вольво» спочатку постійно набирає швидкість, а після закінчення водієм автомобіля «Рено» випередження, показник швидкості автомобіля «Вольво» зменшується, відтак суд приходить до висновку, що щонайменше в цей час ОСОБА_1 повинен був бачити автомобіль, що зробив випередження та міг це зробити, вжив заходів щоб уникнути зіткнення, а саме припинив набирати швидкість, однак не зміг уникнути зіткнення з автомобілем, що був попереду, оскільки не дотримався дистанції.

Суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту щодо того, що водіями автомобіля «Рено» та мікроавтобуса створено перешкоди для руху керованого ОСОБА_1 вантажного автомобіля, оскільки судові не надано доказів на підтвердження відповідних обставин, як то копій протоколів, складених щодо водіїв або відомостей про притягнення їх до відповідальності за такі дії, навіть якщо таке мало місце, то це не виключає відповідальності водія ОСОБА_1 . Останній, проявивши достатні уважність та обачність, слідкуючи за дорожньою обстановкою належним чином, повинен був і мав звернути увагу на автомобіль, що знаходився справа, здійснюючи рух в попутному напрямку, а також на сигнал про небезпечне зближення, однак проігнорував його, допустивши зіткнення.

Вказані обставини додатково підтверджується тим, що пошкодження автомобіля «Вольво» виявлені в передній частині, а саме фара в передній площині, а автомобіля «Рено» - задній бампер зліва, отже під час контактної взаємодії автомобіль «Рено» вже був попереду і це достеменно встановлено із відеозапису.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд не приймає до уваги на підтвердження винуватості ОСОБА_1 пояснень водія автомобіля «Рено» ОСОБА_2 , оскільки такий не прибув для участі в судовому розгляді, хоча викликався неодноразово та був повідомлений про необхідність явки належним чином.

Суд вважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, в зв`язку з чим стягнення на нього має бути накладено з врахуванням ст. 36 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення, з врахуванням ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн 0 коп (отримувач коштів: ГУК у Черкаській області 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Овсієнко