ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Донець С.О., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ПО Ліцей сучасної освіти, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Донець С.О.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що 17 вересня 2024 року о 11-00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, в ПО Ліцей сучасної освіти по вул. Виконкомівська, 6 у м. Дніпро, висловлювалася нецензурною лайкою у присутності дітей, чим порушила громадський порядок та спокій дітей. Тим самим ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Донець С.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення без визнання вини ОСОБА_1 .

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що свідків не було виявлено. Потенційних потерпілих по справі не виявлено, в матеріалах справи відсутні пояснення цих осіб, їх батьків, навпаки батьки ліецїстів зазначають про відсутність будь-яких претензій до директора ліцею ОСОБА_1 .

До матеріалів справи не додано оригінал відеозапису, для можливості встановлення його автентичності. Матеріали досліджуваного відеозапису з соціальних мереж не містять зображень особи, яка вчинила правопорушення, чутно лише голос.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її адвоката на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 заперечила свою вину щодо обставин, викладених у протоколі, та пояснила, що не мала наміру образити учнів. Пояснила, що її слова були емоційною реакцією на зухвалу поведінку окремих учнів, яка провокувала конфлікт. Також зазначила, що у справі відсутні потерпілі, не надано пояснень від осіб, які нібито постраждали, а батьки ліцеїстів, навпаки, підтверджують відсутність будь-яких претензій до директора закладу освіти.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий захоу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про аміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд виходив з того, що досліджені судом докази підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак, на думку апеляційного суду, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є необґрунтованим та безпідставним з таких підстав.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції зазначеної норми закону вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Отже для кваліфікації дій особи, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинно бути зазначено, зокрема: суть адміністративного правопорушення, тобто яка протиправна, винна дія (бездіяльність), що посягає на громадський порядок і за, що законом передбачена адміністративна відповідальність, ставиться у вину особі; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Всупереч таким вимогам закону, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 646106 від 15.11.2024 вказаним вимогам не відповідає, а тому можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, виходячи з вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №646106 від 15.11.2024 вбачається, що 17 вересня 2024 року о 11-00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, в ПО Ліцей сучасної освіти по вул. Виконкомівська, 6 у м. Дніпро, висловлювалася нецензурною лайкою у присутності дітей, чим порушила громадський порядок та спокій дітей. Тим самим ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Як видно, очевидних фактичних даних на доведення події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 не містять також і додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що в складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків правопорушення, яке нібито мало місце 17.09.2024 близько 11 год. за вищевказаних обставин та не встановлено чи такі були на місці події. Крім того, не зазначено даних про потерпілих.

Факт нецензурної лайки підтверджується тільки матеріалами відеозйомки, з якої чітко не вбачається, що лається саме директор школи ОСОБА_1 .

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на досліджені протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 646106 від 15.11.2024, рапорт працівника поліції та інші матеріали справи.

Згідно оскарженої постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечувала свою вину, пояснивши, що вона працює директором в ПО Ліцей сучасної освіти. Конфліктна ситуація сталася з приводу того, що діти майже не спалили будівлю ліцею. Вона провела виховну бесіду з дітьми. Чи висловлювалась вона нецензурною лайкою, вона не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Діти зняли її на відео, коли вона була зла на їх дії, при цьому момент псування майна вони не зняли, а зняли її та продали відео Телеграм каналу. З протоколом не згодна, так як не має заявника, правопорушенням шкоди не завдано. Вважає, що дії дітей були провокаційними.

Ці обставини, зазначені ОСОБА_1 суд першої інстанції належним чином не перевірив під час судового розгляду в сукупності з іншими доказами, що свідчить про неповноту судового розгляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що між нею та дітьми склались неприязні стосунки через конфліктну ситуацію, яка мала місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. У день події, дії ОСОБА_1 були зумовлені саме діями дітей, які протиправно посягали на майно школи, а не хуліганським мотивом.

Факт наявності неприязних стосунків, зокрема, між директором ліцею ОСОБА_1 та дітьми додатково стверджуються і наданими стороною захисту документами, зокрема: акти про встановлення збитків.

Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, дозволяють дійти висновку про те, що дії, які ставляться за провину ОСОБА_1 , не призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян та свідчать про наявність спору з приводу пошкодження майна ліцею дітьми.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно вказаної норми законодавцем чітко визначено поняття «дрібного хуліганства», що включає в себе «нецензурну лайку в громадських місцях», «образливе чіпляння до громадян», а також «інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян». Вказані поняття не є тотожними.

За таких обставин, визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, із загальним зазначенням того, що вона виражалася образливими словами в адресу дітей, чим порушила громадський порядок є недопустимим, оскільки вказані обставини будь-якими достатніми доказами, долученими до справи не підтверджується.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що під час події з боку ОСОБА_1 мали місце нецензурна лайка в громадському місці, образливе чіпляння до громадян, або інші подібні дії, що порушували громадський порядок та спокій громадян. Апеляційний суд наголошує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення сформовані правоохоронним органом без дотримання принципу збирання достатніх та належних доказів на підтвердження події адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що доводи захисника про незаконність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та відсутність в діях останньої події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, є обґрунтованими.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, досліджені апеляційним судом докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвокат Донець Сергія Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко