ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1868/25 Справа № 206/1882/25 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Кравцова В. В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Самарського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 10.02.2025 року о 07.30 год. в м. Дніпро, вул. Гаванська, 15Б, керував транспортним засобом RENO SUMBOL, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу №555 від 03.03.2025, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує, що справа була розглянута без його участі, повний текст постанови суду він не отримував.

У своїх письмових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 захисник Кравцов В. В. зазначає, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, є не необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясував всі обставини справи, а висновки суду про доведеності його вини не ґрунтуються на доказах, які містяться у матеріалах справи. Матеріали справи не містять доказів підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис, долучений до матеріалів справи є неповним та не безперервним, не містить фіксації огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у зв`язку із чим захисник просить визнати його недопустимим доказом по справі. Вказує, що матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 у лікарню на проведення огляду, тому такий огляд був проведений без достатніх правових підстав. Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено більше ніж через місяць з моменту самої події, що є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, а сам висновок складався через 21 день з моменту проходження огляду та без присутності ОСОБА_1 , що дає підстави визнати такий огляд і його висновок недійсними.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду. Захисник Кравцов В. В. в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином та не заперечував провести апеляційний розгляд за його відсутності та за участю захисника.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , надав додаткові пояснення до апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити. Заявив клопотання про виклик поліцейського у судове засідання для надання додаткових пояснень по справі та про проведення експертизи з технічного дослідження наявного у матеріалах справи відеозвукозапису для з`ясування чи належним чином була проведена процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки ОСОБА_1 не брав участь в суді першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою після ознайомлення з матеріалами справи. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про задоволення клопотання захисника про виклик поліцейського та призначення експертизи по справі, апеляційний суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки наявні матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх, та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281093 від 25 березня 2025 року, медичному висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 10 лютого 2025 року о 08.40 годині ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, рапорті співробітника поліції, відеозаписі, чим в сукупності підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за викладених вище обставин.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підстави зупинки транспортного засобу є неспроможними, оскільки згідно відеозапису, ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил виконання вимог дорожнього знаку. При цьому він не заперечував факту керування ним транспортним засобом та порушенням ним вимог ПДР, зазначає, що їде на замовлення.

КУпАП не встановлює вимог, що керування транспортним засобом встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та в їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що долучений до протоколу відеозапис не містить фіксації всіх обставин, апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На долученому відеозапису зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Рено, під час спілкування співробітники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло та тремтіння пальців рук, після чого водію було запропоновано пройти медичний огляд на виявлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов його у медичному закладі у лікаря нарколога.

Тобто, долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Позиція захисту щодо порушення вимог ч. 2 ст. 254, ст. 255 КУпАП, у зв`язку з чим захисник вважає протокол недопустимим доказом, апеляційний суд вважає неспроможною з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи складу адміністративного правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Як видно з матеріалів справи, події мали місце 10 лютого 2025 року, а протокол складений 25 березня 2025 року. Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі 10 лютого 2025 року, висновок за результатами огляду складений 03 березня 2025 року.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі Порядок), зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (Далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Вищевикладеним пояснюється неможливість складення висновку безпосередньо після проведення огляду та у відсутність ОСОБА_1 .

Таким чином, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, у зв`язку з чим після отримання працівниками поліції медичного висновку закладу охорони здоров`я, були встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню та об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого і був складений протокол.

Отже, після отримання та опрацювання додаткових відомостей, які були встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а також отриманням посадовою особою, яка уповноважена складати протокол, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення та забезпечення особистої його участі, такий протокол стосовно ОСОБА_1 був складений. Доводи захисника про визнання протоколу стосовно ОСОБА_1 недопустимим доказом з підстав порушення 24-годинного строку на його складення, не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки дотримання цього строку в цій справі не залежали від дій уповноваженої посадової особи патрульної поліції. А доводи захисника щодо складання висновку у відсутність ОСОБА_1 , що тягне за собою визнання огляду недійсним, також не заслуговують на увагу, оскільки після проведення огляду ОСОБА_1 мав час та можливість оскаржити медичний висновок в установленому законом порядку, проте останній цього не зробив.

Переглядаючи доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Суд акцентує увагу, що за своїм правовим значенням направлення на огляд є лише правовою підставою для проведення огляду лікарем медичного закладу.

Враховуючи викладене, направлення на огляд водія до медичного закладу передбачено для вручення лікарю у випадку його проведення, вручення копії направлення на медичний огляд іншим особам не передбачено законодавством.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягають відхиленню, оскільки не є безумною підставою для скасування по суті правильного та обґрунтованого рішення. Апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, а також подати докази.

Відтак, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП апеляційним судом, як і судом першої інстанції, які були б підставою для визнання результатів огляду недійсними, не встановлено.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього обов`язку для водія настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини доведені матеріалами справи, зокрема медичним висновком від 03 березня 2025 року, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свою користь, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун