Справа №: 148/841/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 286248 від 30.03.2025, ОСОБА_1 30.03.2025 о 22:15 год. по вул. Центральній, с. Маяки, Тульчинський район Вінницька область, керував автомобілем «Опель Зафіра» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що автомобілем не керував, того вечора він з ОСОБА_2 вживали алкогольні напої та до нього додому прийшов ОСОБА_3 і попросив, щоб вони разом поїхали до нього додому у с. Маяки, Тульчинського району, щоб поміряти стелю, на що він погодився. За кермом був ОСОБА_3 , який у подальшому в с. Маяки лишив їх з ОСОБА_2 на дорозі з автомобілем, який належить дружині ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що керував транспортним засобом ОСОБА_3 , а він та ОСОБА_1 були пасажирами. Приїхавши в с. Маяки, вони стали на дорозі, водій ОСОБА_3 пішов міряти стелю, а свідок та ОСОБА_1 стояли біля автомобіля. Також, свідок зазначив, що дійсно працівникам поліції говорив, що керував транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки, вони наполягали на тому, що це свідок керував транспортним засобом, тому він вирішив сказати, що це ОСОБА_1 керував автомобілем.

Також, представник ОСОБА_1 адвокат Самар В.О., подав до суду клопотання про закриття провадженні у справі, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме: відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке мотивоване наступним.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його товариш ОСОБА_2 30.03.2025 починаючи з 20:00 год. перебуваючи вдома у ОСОБА_1 в с-ще. Томашпіль, вживали спиртні напої. Згодом, ближче до 20:30 год, до них долучився сусід ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_1 займаються монтажем натяжних стель. На слідуючий день 31.03.2025 у ОСОБА_3 було домовлено із замовником, що він приїде знімати розміри натяжних стель та під час розмови ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3 відвезти його автомобілем ОСОБА_2 по дорозі додому в м. Тульчин, оскільки сам ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_3 погодився, так як, у нього в с. Маяки, Тульчинського району є замовлення на монтаж підвісної стелі. У подальшому, ОСОБА_3 зателефонував своєму замовнику та повідомив, що невдовзі буде проїжджати с. Маяки, та якщо у замовника є можливість можна зняти розміри десь через годину.

Приблизно о 21:15 год. 30.03.2025 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поїхали в напрямку м. Тульчин та проїжджаючи с. Маяки, ОСОБА_3 зателефонував замовнику, та остання повідомила, що вже чекає біля шосе. Приїхавши на місце, ОСОБА_3 пересів в автомобіль замовника та вони поїхали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишились чекати на місці ОСОБА_3 .

Згодом, біля ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зупинились працівники поліції та повідомили, що певна особа повідомила на тел. 102, що автомобіль «Опель» їхав з несправними габаритними вогнями та порушував правила ПДР. Не розібравшись об`єктивно в ситуації вказали, що за кермом знаходився саме ОСОБА_1 та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом, не є водієм цього автомобілю та те, що вони з ОСОБА_2 чекають на особу, яка пішла міряти натяжні стелі. Однак, працівники поліції на це зовсім не звертали увагу та склали адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, дана обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що до даної справи працівниками поліції не додано жодного доказу, який би міг свідчити про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , хоча обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З долученого до матеріалів справи відео вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не підтвердив чи сказав, що саме він керував цим транспортним засобом. Як наслідок, дані відображенні працівниками поліції у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), рапорт (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4), направлення на огляд на стан сп`яніння (а.с. 5), постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с. 6), довідку про наявність інформації про посвідчення водія (а.с. 9), оптичний диск з відеозаписом (а.с. 10, 33), суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлено відповідальність за відмову проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 266 КУпАП, встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, заперечив факт керування транспортним засобом та дослідженими у судовому засіданні відеозаписами (а.с. 10, 33), не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі свідок ОСОБА_2 вказує, що керував автомобілем ОСОБА_1 , однак у судовому засіданні він не підтвердив даної обставини, вказав що наговорив на ОСОБА_1 , оскільки боявся, що працівники поліції складуть протокол відносно нього, фактично тоді керував автомобілем ОСОБА_3 , чим спростував факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом останнім матеріали справи не містять.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки, та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 130, 247, 251, 266, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: