Справа № 204/6082/25
Провадження № 3/204/1634/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Василенко В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року о 17 год. 11 хв. за адресою м. Дніпро, вул. Незалежності та просп. Олександра Поля, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з транспортним засобом MINI Cooper д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 349036 від 02 червня 2025 року, 09 травня 2025 року о 17 год. 11 хв. в м. Дніпро, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МАЗ д.н.з НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з транспортним засобом MINI Cooper д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково, а саме: визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак, при цьому, в момент ДТП ОСОБА_1 рухаючись на автобусі під час повороту не відчув і не почув жодних характерних для ДТП звуків та удару, а тому і не помітив, що став учасником ДТП, та продовжив рух. Про дорожньо-транспортну пригоду дізнався вже від працівників поліції, коли вони показали йому відеозапис події. Жодного умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди він не мав, тому провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнає.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, та зазначила, що автобус дійсно великий і йшов дощ, у зв`язку з чим водій міг не відчути, як зачепив її транспортний засіб.

Згідно ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачене ст. 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 349027 від 02 червня 2025 року; рапортом співробітника поліції від 09 травня 2025 року; схемою місця ДТП від 09 травня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року; реєстраційною карткою транспортного засобу, фототаблицею.

Приймаючи до уваги викладене, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП полягає у залишенні водіїв транспортних засобів на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

Крім того, із змісту ст. 122-4 КУпАП слідує, що це правопорушення вчиняється лише з умисною формою вини. Правопорушник має усвідомлювати, що вчинив порушення правил дорожнього руху, але з метою ухилення від відповідальності умисно залишив місце автопригоди.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що він не відчув жодних характерних для ДТП звуків та удару, а тому продовжив рух. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достатні докази, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП України, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення за ст.124 КУпАП, керуючись ст.33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст.23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.А. Василенко