ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1435/25 Справа № 212/2881/25 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Кривий Ріг

04.07.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Никитюк В.М. апеляційну скаргу захисника Гавриленка В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 15.04.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Гавриленком В.В., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи;

- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівник поліції є неналежними та недопустимими доказами, рапорт не містить резолюції керівника органу, працівник поліції є зацікавленою особою у справі;

- вважає, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто перебував поряд з автомобілем, як повідомив сам ОСОБА_1 ;

- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 7, 245, 278, 280 КУпАП, практиці ЄСПЛ та положенням ЄКПЛ, підлягає скасуванню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 повинні тлумачитись на його користь;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Гавриленко В.В. повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10.03.2025р. об 11:45год. у місті Кривий Ріг Покровському районі по вул.. Миколи Світальського, біля буд. № 5 керував транспортним засобом "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції після детального вивчення та дослідження матеріалів справи поклав:

- рапорт працівника поліції щодо фактичних обставин справи, а саме, що 10.03.2025р., близько 11:45год., під час патрулювання у Покровського району по вул.. М.Світальського відповідно до п. 3 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" було зупинено т/з "ВАЗ 21063" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів встановлено що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами та правопорушення вчинено повторно протягом року;

- довідку інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області ДПП про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними серії НОМЕР_2 ;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3321307 від 22.10.2024р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- CD-диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідив відомості, які міститься у ЄДРСР та встановив, що ОСОБА_1 систематично притягається до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також позбавлений права керування транспортними засобами.

Суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставини та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Матеріалами справи, а саме відеозаписом, беззаперечно підтверджено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , та ненадання ним на вимогу працівник поліції посвідчення водія. Факт вчинення ОСОБА_1 , правопорушення підтверджено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3321307 від 22.10.2024р., якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто встановлено всі ознаки адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності оскаржуваної постанови є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівник поліції є неналежними та допустимими доказами, рапорт не містить резолюції керівника органу, працівник поліції є зацікавленою особою у справі, є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП, в якому зафіксовані факти та обставин правопорушення, який потребує перевірки за допомогою інших доказів. Протокол є процесуальним документом, що документує вчинення правопорушення та містить обставини, які підтверджують наявність або відсутність винуватості особи.

Рапорт працівника поліції є узгодженим із всіма матеріалами справи, зокрема із відеозаписом, та не є єдиним письмовим доказом винуватості ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто перебував поряд з автомобілем, як повідомив сам ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються матеріалами відеозапису, належність та допустимість якого не викликає сумніву у суду апеляційної інстанції.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 7, 245, 278, 280 КУпАП, практиці ЄСПЛ та положенням ЄКПЛ, підлягає скасуванню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 повинні тлумачитись на його користь, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суду апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи досліджені судом першої інстанції відомості, які містяться в ЄДРСР, та встановив, що ОСОБА_1 протягом 2024р. та до теперішнього часу шістнадцять раз притягався різними судами Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 130 КУпАП, а також за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Відсутність в ЄДРСР процедури апеляційного оскарження за наведеними постановами дає підстави вважати, що вказані судові рішення набрали законної сили. При цьому ОСОБА_1 , відповідно до змісту численних постанов, вчиняє правопорушення на одному й тому ж автомобілі -«ВАЗ 210063», днз. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, враховуючи репутацію ОСОБА_1 , відсутні будь які сумніви у даному провадженні вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Гавриленка Віталія Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 15.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 15.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя