Справа № 159/3494/25 Провадження №33/802/440/25 Головуючий у 1 інстанції:Смалюх Р.Я.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Губар Наталії Всеволодівни на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «Компресорна техніка», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він будучи керівником ТОВ «Компресорна техніка», несвоєчасно подав платіжну інструкцію на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб за 2025 рік по коду 18010400 по Ковельській ТГ в сумі 770,73 грн. (термін сплати 29.04.2025, а сплачені 30.04.2025), чим порушив вимоги п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Губар Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність в частині накладення адміністративного стягнення, просить скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП на підставі ст.22 цього ж Кодексу, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити. Зазначає про те, що суд першої інстанції при призначенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вимоги санкції статті за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності. Однак, захисник вважає, що місцевий суд не врахував, що зазначені дії у протоколі не відповідали суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення і, зокрема, що такі дії не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам юридичних чи фізичних осіб і така шкода не була заподіяна, оскільки податкова звітність була подана своєчасно, а термін затримання платіжної інструкції на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання становить лише один день (при сплаті 29.04.2025 зобов`язання сплачено 30.04.2025). Тому на думку захисника це свідчить про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та відповідно ОСОБА_1 може бути звільнено від адміністративної відповідності до ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Губар Н.В. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду до суду не з`явились. При цьому, від захисника до апеляційного суду надійшло письмове клопотання, в якому вона просить апеляційний розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності її довірителя. Також зазначено, що апеляційні вимоги підтримуються повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний сул приходить до такого висновку.

Як вбачається з апеляційної скарги, постанова судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2025 щодо ОСОБА_1 в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, апелянтом та його довірителем не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Водночас, апелянт зазначає про те, що є усі правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, на підставі ст.22 цього ж Кодексу у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Такі доводи апелянта є цілком слушними та обґрунтованими з наступних підстав.

За положеннями ст.23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суд за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, у повній мірі не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме характер вчиненого правопорушення, яке фактично не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам або ж державі, саме ж несвоєчасне подання платіжної інструкції на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб за 2025 рік мало місце лише на один день, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Окрім того, як вбачається із апеляційної скарги, ОСОБА_1 жодним чином не заперечує свою винуватість у вчиненні правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, на підставі ст.22 цього ж Кодексу, - у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі відповідно закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

На думку суду, в даному випадку з урахуванням вищенаведеного, застосування саме такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.22, 284, 294 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Губар Наталії Всеволодівни задовольнити.

Постанову судді Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 11 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням.

На підставі ч.2 ст.284 КУпАП провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк