ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/8704/24 Головуючий 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження №33/818/827/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи щодо

якої закрито провадження ОСОБА_1 ,

- потерпілого ОСОБА_2 ,

- представника потерпілого адвоката Гулієва Е.В. огли,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Гулієва Е.В. огли про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На зазначену постанову суду 14 квітня 2025 року потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, з оскаржуваною постановою ознайомився лише 03 квітня 2025 року.

До Харківського апеляційного суду надійшло клопотання представника потерпілого адвоката Гулієва Е.В. огли про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2025 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник потерпілого адвокат Гулієв Е.В. огли ніяких доводів не навів.

Заслухавши суддю доповідача, заслухавши пояснення потерпілого та представника потерпілого, які клопотання підтримали та просили їх задовольнити, думку особи щодо якої закрито провадження, який покладався на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотань відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні 06 лютого 2025 року потерпілий ОСОБА_2 не був присутнім.

Однак, про дату та час судових засідань потерпілий ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлення на його мобільний номер телефону, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 25 листопада 2024 року (а.с.10, 23, 24).

Потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2025 року після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження, не навівши поважних причин його пропуску.

Посилання потерпілого ОСОБА_2 на розгляд справи за його відсутності та на дату ознайомлення з оскаржуваною постановою суду, як на підставу вважати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими, оскільки останній не був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою, будь яким процесуальним способом, у передбачений законом строк та в подальшому доповнити її.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п.41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Таким чином, твердження потерпілого ОСОБА_2 про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами, клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Крім того, подання представником потерпілого адвокатом Гулієвим Е.В. огли клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без апеляційної скарги не відповідає вимогам ст.294 КУпАП.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити потерпілому ОСОБА_2 та представнику потерпілого адвокату Гулієву Е.В. огли в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу повернути потерпілому ОСОБА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня