Справа № 642/2794/25
Провадження № 3/642/893/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.05.2025 о 09 годині 50 хвилин в м. Харкові по вул. Золочівській, буд. 17, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Kangooд.н.з. НОМЕР_1 перед початком руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_2 та з невідомих причин залишив місце ДТП. Автомобіль механічно пошкоджено, завдано матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 та п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАПта ст. 122-4 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав тільки в тому, що покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, перелякавшись за свою безпеку.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що водій ОСОБА_1 допустив наїзд на нього, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, та поїхав з місця ДТП.

Свідок ОСОБА_4 підвтердив свої покази, надані в поясненнях, що знаходяться в матеріалах справи, що 09.05.2025 року близько 09 год. 50 хв. за адресою м. Харків, вул. Золочівська, 17, він став свідком наїзду на чоловіка, який отримав тілесні ушкодження, в результаті того, що зачепився за капот транспортного засобу, в ході якого був протягнутий на ньому відстань близько 20 метрів, а потім під час різкого гальмування з нього впав біля пішохідного переходу, а водій об`їхавши його, поїхав собі у невідомому напрямку.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої останній здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_2 та автомобіль отримав механічні пошкодження.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Обов`язки, відповідно до п.2.10 ПДР України покладаються на водія не залежно від наявності чи відсутності його вини у виникненні дорожнього-транспортної пригоди до якої він причетний, і є спрямовані на збереження слідів та інших доказів щодо дорожньо-транспортної пригоди з метою її подальшого повного, чіткого та об`єктивного оформлення, фіксування важливих обставин дорожньої транспортної пригоди, можливості притягнення винних осіб до відповідальності, захисту прав потерпілих.

Винність правопорушника у вчиненні даних адміністративних правопорушень повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329267, № 329281,

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди,

- поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 , даними ним в судовому засіданні.

- поясненнями очевидця ДТП ОСОБА_4 , даними ним працівникам поліції, в яких останній зазначив, що 09.05.2025 о 09-50год. став свідком як водій транспортного засобу Renault Kangooд.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на чоловіка, в ході якого протянув його близько 20 метрів до пішохідного переходу та поїхав у невідомому напрямку.

- поясненнями очевидця ДТП ОСОБА_5 , даними ним працівникам поліції, в яких зазначив, що автомобіль марки Ноnda Accord д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався дистанції з явним привищенням швидкості в`їхав в задню частину автомобіля Rav4 д.н.з. НОМЕР_3 285 о 15-45год. 23.03.2025.

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області А. Гойденко, в якому остання зазначила, що під час патрулювання 09.05.2025 було отримано виклик про ДТП з потерпілим, прибувши на місце пригоди за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, б. 17 виявлено заявника ОСОБА_2 , який повідомив, що невідомий водій керував автомобілем Renault Kangooд.н.з. НОМЕР_1 та здійснив на нього наїзд коли він попросив перепаркувати свій транспортний засіб, в ході даної події ОСОБА_2 отримав забій ноги, а водій поїхав в невідомому напрямку. ОСОБА_2 повідомив, що самостійно звернеться до лікарні, на місці події медичної допомоги не потребував.

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 УПП в Харківській області В. Черлата, в якому останній зазначив, що 23.03.2025 в складі екіпажу 3201 отримали виклик за адресою:м. Харків, вул. Залютинська, прибувши на місце ДТП на вул. Залютинська, б. 4 було виявлено транспортний засіб Toyota Rav4 д.н.з. НОМЕР_4 з пошкодженнями механічного характеру, встановлені події та передано орієнтування особовому складу, під час патрулювання прилеглої території спільно з екіпажем 3052 та 0521 було виявлено автомобіль Ноnda Accord д.н.з. НОМЕР_2 з характерними ознаками ДТП та водія ОСОБА_6 , який вчинив ДТП та поїхав з місця події, про що складено протокол за ст.. 122-4 КУпАП, з приводу обставин повій від надання пояснень водій ОСОБА_6 від відмовився, з протоколом згоден.

- схемою з місця ДТП.

- визнанням своєї провини ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , останнім не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Таким чином в діях ОСОБА_1 , 08.08.1978 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Однак, не зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про свою причетність до ДТП самовільно залишив місце пригоди, чим міг знищити, приховати сліди пригоди, якими може бути доведена чи спростована вина учасників пригоди, що може позбавити в подальшому можливості притягнення саме винної особи до відповідальності за скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди. Тому дії останнього із залишення місця пригоди та неповідомлення поліції про ДТП, суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності за вчинене.

Свідоме порушення правил дорожнього руху є небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, який в свою чергу є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своє провини у вчиненні ДТП, суд зауважує, що вчинення ДТП, а також залишення місця ДТП не може свідчити про поведінку особи, яка направлена на виправлення або свідчить про розкаяння особи. Також ОСОБА_1 до суду не надані докази про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП та відсутність з боку потерпілого претензій до нього, що суд міг би врахувати при визначенні міри адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним і тим самим органом, стягнення покладається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення із вчинених.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_1 скоїв порушення ПДР, керуючи транспортним засобом, після скоєння ДТП залишив місце ДТП, не надав допомоги потерпілому, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 критичної оцінки своїм діям, оскільки його діями могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілогоб, належних висновків не зробив, будучи водієм. А тому з урахуванням всіх обставин, суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 36 КУпАП, так як саме такий вид стягнення буде достатнім, справедливим і пропорційним для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн невідомий, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 6 (шість) місяців.

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн невідомий адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н.п. не відомий, на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.Г. Пашнєв