П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває в декретній відпустці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом від 21.05.2025 про адміністративне правопорушення серії ВАД №690912, 21.05.2025 близько 06 год. 20 хв., в АДРЕСА_1 , за місцем проживання, ОСОБА_1 умисно висловлювала погрози, образи нецензурною лайкою в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала шкоду його психологічному здоров`ю, та вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, оскільки вона проживає за містом, має двох малолітніх дітей, яких не має на кого залишити. У заяві ОСОБА_1 вказує, що вона визнає свою провину, проте її дії були лише у відповідь на фізичне насильство з боку її чоловіка ОСОБА_2 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що вранці 21.05.2025 він прийшов після нічної зміни додому, та почув, як плачуть його маленькі діти, яким 11 місяців. Дружина ОСОБА_1 в цей час спала. ОСОБА_2 почав її будити, але вона не реагувала, від неї було чутно сильний запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_2 нагодував дітей та поклав їх спати. Згодом взяв телефон дружини та виявив переписку з іншим чоловіком, а також інтимні фото, які вона надсилала йому. Після чого він розбудив дружину. ОСОБА_1 зізналася в подружній зраді. Між ними почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювалася в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та на намагалася нанести тілесні ушкодження.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Згідно протоколу від 21.05.2025, про прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію, 21.05.2025 близько 06 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 , його дружина висловлювалася в його сторону нецензурною лайкою та намагалася завдати тілесні ушкодження .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 21.05.2025, вранці 21.05.2025 він прийшов додому з роботи після нічної зміни та почув, як плачуть діти. Дружина ОСОБА_1 в цей час спала. ОСОБА_2 почав її будити, але вона не реагувала. В квартирі був безлад. ОСОБА_2 нагодував дітей та поклав їх спати. Згодом взяв телефон дружини та виявив переписку з невідомим чоловіком, де дружина повідомляє, що вона йому зраджує. Між ними почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювалася в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та намагалася нанести тілесні ушкодження.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 21.05.2025 вона перебувала за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом з дітьми та чоловіком. Близько 10 год. 00 хв. її чоловік ОСОБА_2 повернувся з роботи, та прочитав в її телефоні переписку з іншим чоловіком, та на ґрунті ревнощів у них виник словесний конфлікт, в ході якої останній наніс їй декілька ударів ногою по тулубу, вигнав з квартири та заборонив бачити дітей. Тому вона викликала поліцію.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що між сторонами виник конфлікт (сварка) з приводу подружньої зради, та побутових питань (виконання роботи по дому, догляду за маленькими дітьми, тощо).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що останні не містять належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно закрити.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.173-2, 247, 251, 252, 256, 280, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Ю. Гоменюк