Провадження №3/727/155/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200356 від 19.12.2024 року, ОСОБА_1 , ставиться в вину те, що він 19.12.2024 року о 15 годині 31 хвилині, в м. Чернівці, по вул. С. Скальда, 1, керував автомобілем марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаним, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому працівниками поліції адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він являється прикордонником, а саме кінологом на прикордонній території. Вказав, що 19.12.2024 року близько третьої години дня він повертався з роботи додому, зокрема з КПП «Порубне» в місто Чернівці. Ствердив, що він був після зміни, дуже втомився та почував себе не дуже добре, оскільки в нього піднявся тиск. Ствердив, що заїхавши в місто Чернівці, його було зупинено працівниками поліції біля супермаркету «АТБ», що розташований в місті Чернівці по вулиці С. Скальда. Вказав, що після зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, останні запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікаря нарколога. Вказав, що він був здивований та обурений зазначеним, оскільки ніякого алкоголю не вживав, а перелічені поліцейськими ознаки сп`яніння вважав викликаним в нього високим тиском. Ніяких прав перед складанням протоколу йому не роз`яснювались, а він особисто в цей час намагався зв`язатись по телефону з юристом. В решті решт він заспокоївся і забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак поліцейськими не було надано йому такої можливості та відповідно не було надано алкотестер для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу. Ствердив, що після зазначеного йому стало дуже зле, в нього було запаморочення в голові, високий пульс, а тому він викликав швидку медичну допомогу. Вказав, що по приїзду швидкої допомоги йому дали ліки та йому стало значно легше. Ствердив, що поки йому надавалась швидка медична допомога лікарями, працівники поліції вже склали відносно нього протокол. Зазначив, що одразу ж після зазначеного його товариш, який приїхав на місце події, відвіз його в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що результат вищевказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння виявився негативний. На основі викладеного просив суд не притягувати його до адмінвідповідальності.

Згідно спрямованого ОСОБА_1 до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, останній вказує, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується спрямованими ним до суду медичними висновками.

Зазначає, що він не отримував копію направлення, а тому вважає, що не був належним чином направлений на огляд на стан алкогольного сп`яніння. А також стверджує, що він й не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку.

На основі викладеного ОСОБА_1 просить суд закрити провадження в адмінсправі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого с`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200356 від 19.12.2024 року, ОСОБА_1 , ставиться в вину те, що він 19.12.2024 року о 15 годині 31 хвилині, в м. Чернівці, по вул. С. Скальда, 1, керував автомобілем марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаним, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1).

Разом з тим, суд оглянувши відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції, спрямовані до суду разом з вищевказаним протоколом (а.с.24), приходить до висновку, що вищевказаний відеозапис не містить відомостей про однозначну та беззаперечну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 забажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак поліцейськими не було надано йому алкотестер для проходження огляду на стан вищевказаного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу.

Зазначене також підтверджується долученим працівниками поліції до матеріалів справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2024 року (а.с.3, 4) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів (а.с.5, 6), які не містять підписи ОСОБА_1 .

Крім цього, зі спрямованого до суду ОСОБА_1 висновку Глибоцької центральної районної комунальної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2024 року (а.с.24), який був проведений безпосередньо після зазначених в протоколі обставин, зокрема 19.12.2024 року о 18:30 год., вбачається, що ОСОБА_1 19.12.2024 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначене спростовує умисел ОСОБА_1 на не проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, першочергова поведінка ОСОБА_1 стосовно процедури проведення огляду на стан сп`яніння могла бути спричинена його хворобливим станом, що підтверджується поясненнями на місці самого ОСОБА_1 з приводу того, що його «схопило серце», фактом прибуття на місце швидкої допомоги та наданням ОСОБА_1 невідкладної медичної допомоги.

При цьому, працівниками поліції всупереч вимогам закону не було роз`яснено ОСОБА_1 його передбачене законом право на захист перед складанням останніми спірного протоколу.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі наявність висновку Глибоцької центральної районної комунальної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2024 року (а.с.24), позицію ОСОБА_1 , що зафіксована на бодікамеру працівників поліції з приводу того, що останній бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також виклику та приїзду на місце події невідкладної швидкої медичної допомоги, у зв`язку із хворобливим станом ОСОБА_1 , який, як встановлено судом, є учасником бойових дій та має поранення, суд приходить до висновку неможливість встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому працівниками поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах адмінсправи доказів.

Так, у відповідності до ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, закриваючи провадження по справі, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази в даній адмінсправі в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: