Справа № 457/527/25 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В. Т.
Провадження № 33/811/786/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гончарова М.С. (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гончарова Михайла Сергійовича, з доповненнями, на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 16 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу 101; судовий збір) 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 12.03.2025 о 18.15 год. в м.Трускавці, по вул.Стуса, 9, керував транспортним засобом Toyota Land Cruizer 150, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. Результат огляду позитивний - 0,29 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гончаров М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції було не надано жодної оцінки наявним в матеріалах доказам та залишено поза увагою наявні грубі порушення норм процесуального та матеріального права.

02.06.2025 року через систему «Електронний суд» надійшли доповнення до апеляційної скарги від захисника адвоката Гончарова М.С.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено на момент складання протоколу, що останній до цього моменту і на час ознайомлення із протоколом, під час надання пояснень має право на професійну правничу допомогу, має право на оскарження рішень чи дій посадових осіб шляхом звернення до суду, а також право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Вказує, що працівники поліції не вказують, який саме пункт ПДР порушив ОСОБА_1 .

Стверджує, що відеозйомка велась не безперервно, не зафіксовано факт безпосереднього керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та зупинки відповідно його під час такого руху працівниками поліції.

Зазначає, що відеодоказ, тривалістю лише 20 секунд, не містить жодних ідентифікуючих ознак, які дозволили б встановити допустимість такого доказу як відеозапису, так само неможливо ідентифікувати і дані про інший записуючий пристрій, оскільки вони теж не відображувалися при відтворенні.

Акцентує увагу на тому, що працівниця поліції спонукала ОСОБА_1 в графі «Пояснення» до складеного протоколу написати фразу «Випив пляшку пива», крім того, працівниця намагалась «заспокоїти» ОСОБА_1 та сказала, що суд «може обмежитись тільки штрафом».

Вказує, що алкотестери моделі 6810, який використовувався відносно ОСОБА_1 , з 2015 року офіційно не поставляється, це пов`язано із випуском більш сучасних моделей «Drager».

Крім того, судом помилково в оскаржуваній постанові від 16.05.2025 вказано прилад - 6820, хоча це не відповідає дійсності.

27.06.2025 року ОСОБА_1 подав на адресу суду пояснення, в яких просить врахувати все сказане, поведінку поліцейських, зауваження адвоката та незначний показник тестування і причини, чому він міг проявитися та закрити справу.

Зазначає, що працівники поліції копію чеку Драгер не надали.

Крім того, температура на роздруківці чеку Драгер була +21 градусів, але на вулиці було холодно, приблизно +12 градусів.

Заслухавши виступ захисника адвоката Гончарова М.С. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, з доповненнями, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269682 від 12.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 12.03.2025 о 18.15 год. в м.Трускавці, по вул.Стуса, 9, керував транспортним засобом Toyota Land Cruizer 150, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. Результат огляду позитивний - 0,29 проміле. У протоколі ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, в яких вказав, що "у зв"язку з сімейними обставинами і похоронами випив бутилку пива";

- тестуванням на алкоголь № 4775 від 12.03.2025, згідно якого результат тесту становить 0,29 проміле;

- відеозаписом вчинення правопорушення, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , процедуру проходження ним тестування на алкоголь на місці зупинки та складання процесуальних документів;

- актом огляду на стан алкогольного сп"яніння від 12.03.2025, згідно якого результат огляду позитивний - 0,29 проміле;

- направленням водія на огляд до медичного закладу від 12.03.2025, згідно якого огляд на стан алкогольного сп"яніння в Трускавецькій міській лікарні не проводився.

Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Отже, наявний у справі диск з відеозаписами є належним та допустимим доказом. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні, тому клопотання захисника адвоката Гончарова М.С. про визнання відеозапису в справі недопустимим та неналежним доказом та витребування у ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області повної версії відеозапису, є безпідставними.

Дії працівників поліції, відносно ОСОБА_1 , під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував. Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що не зафіксовано факт безпосереднього керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та його зупинки під час такого руху працівниками поліції, то вони є необґрунтованими, оскільки з відеозаписів вбачається, що останній перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому пройти огляд на відповідний стан на місці, на що ОСОБА_1 погодився. Весь час працівники поліції звертались до ОСОБА_1 , саме як до водія транспортного засобу, але жодних зауважень чи заперечень щодо керування ним транспортним засобом, останній не висловлював, як і свідок ОСОБА_2 , яка весь час знаходилась поряд.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів апелянта та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності, а заперечення апелянтом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, є безпідставні.

Також не заслуговують на увагу суду через їх безпідставність, твердження захисника - адвоката Гончарова М.С. про те, що працівниця поліції спонукала ОСОБА_1 в графі «Пояснення» до складеного протоколу написати фразу «Випив пляшку пива», та намагання «заспокоїти» ОСОБА_1 сказавши, що суд «може обмежитись тільки штрафом». Вказане твердження жодними доказами не підтверджено, натомість відеозапис, наявний в матеріалах справи не містить даних про перевищення працівниками поліції своїх повноважень.

Безпідставними є аргументи апелянта наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що алкотестери моделі 6810, який використовувався відносно ОСОБА_1 , з 2015 року офіційно не поставляється, з огляду на наступне.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 6810, включені до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Тобто використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest 6810», виробництва Drager Safety AG&Co KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення є можливим.

Доводи апелянта про те, що судом помилково в оскаржуваній постанові від 16.05.2025 вказано прилад - 6820, апеляційний суд розцінює вказану обставину як описку, допущену судом першої інстанції, адже як безумовно підтверджується у роздруківці газоаналізатору - використовувався «Drager Alcotest 6810».

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що температура на роздруківці чеку Драгер +21 градусів, а на вулиці було холодно, приблизно +12 градусів, є неспроможними, оскільки різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду у роздруківці газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» та фактичною температурою повітря, не свідчить про несправність газоаналізатора, оскільки вказаний прилад до проведення огляду перебував в транспортному засобі працівників поліції, температура повітря всередині якого могла відрізнятися від температури повітря ззовні.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що газоаналізатор не є приладом по вимірюванню температури зовнішнього середовища, а в чеку відображається поточна робоча температура приладу, яка може відрізнятись від зовнішньої середи.

Щодо клопотання апелянта про допит свідка ОСОБА_2 та виклик для надання роз`яснень поліцейських Панаса В.І. та ОСОБА_3 , то апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 12.03.2025, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень. Жодних суперечностей, які б викликали сумнів у достовірності відомостей зазначених у документах, складених працівниками поліції, немає.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та є способом його самозахисту.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 16 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гончарова Михайла Сергійовича, з доповненнями, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк