Справа № 289/1161/25
Номер провадження 3/289/563/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2025 о 23 години 20 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав словами нецензурної лайки, виганяв з будинку, чинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та запевняв, що такого більше не повториться.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: поясненнями останнього, який свою вину визнав повністю, протоколом про адміністративне правопорушення від 26.06.2025 серії ВАВ № 043320, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.06.2025, в яких зазначено, що ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами, схопив її за праву ногу та почав смикати а конфлікт стався через ревнощі (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2025, в яких останній свою вину визнав, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся (а.с. 4) та іншими матеріалами справи.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який будучи особою працездатного віку офіційно не працевлаштований, до адміністративної відповідальності не притягувався, та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші види стягнення є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не вбачається.

Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням відсутності у суду відомостей про систематичність вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд не застосовує передбачене статтею 39-1 КУпАП положення про направлення останнього на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1,173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн.

Штраф належить стягнути на р/р UA0006777, отримувач коштів ГУК у Житомир. обл./ТГ м. Радомишль/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції». Стягувачем є Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Наталія СІРЕНКО

Постанова набирає законної сили ______________ 202__