Провадження № 3/127/4260/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бернади Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи включеною до складу лікарів, які мають право здійснювати оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного оцінювання особи при комунальному некомерційному підприємстві «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради» (далі КНП «ПРЦО ВОР», та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно без поважних причин лише 06.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за 2024 рік.

Крім того, ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин лише 18.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, після звільнення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушень визнала та суду пояснила, що відомості, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності.

Прокурор у судовому засіданні вважав за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною. У зв`язку з цим суд вважає за доцільне зауважити таке.

З матеріалів справи випливає, що 16.01.2025 директором КНП «ПРЦО ВОР» виданий наказ № 20 призначена відповідальна особа за організацію проведення оцінки повсякденного функціонування особи, а також призначена відповідальна особа за надання інформаційної та організаційно-методичної допомоги лікарям в проведенні ОПФО, затверджене положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи з онкологічними захворюваннями.

21.01.2025 директором КНП «ПРЦО ВОР» виданий наказ № 25, відповідно до якого затверджений перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у вигляді експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також затверджений перелік адміністраторів, що забезпечують роботу команд з оцінювання повсякденного функціонування особи. Зі змісту цього наказу випливає, що ОСОБА_1 була включена до зазначеного переліку лікарів.

17.03.2025 директором КНП «ПРЦО ВОР» виданий наказ № 104 про внесення змін до наказів, зокрема, наказу № 25, в частині виключення ОСОБА_2 зі складу лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи.

Також з наданих суду матеріалів випливає, що 03.10.2024 директором КНП «ПРЦО ВОР» виданий наказ № 391 про затвердження Антикорупційної програми КНП «ПРЦО ВОР» на 2024 2025 роки. Зі змісту додатку до цієї програми випливає, що ОСОБА_1 з нею була ознайомлена.

Окрім цього, надані суду матеріали містять посилання на послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 .

Надані суду матеріали також містять копію табелів обліку робочого часу, зокрема щодо ОСОБА_1 .

Зі змісту примітки до статті 172-6 КпАП випливає, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини другої статті 45 Закону № 1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

31.12.2024 набрав чинності Закон № 4170-ІХ, яким внесені зміни до Закону № 1700-VII, зокрема, в частині включення голів та членів експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голів, їх заступників, членів та секретарів позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті (підпункт ґ, пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII). Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною другою статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання пункту 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» НАЗК підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

НАЗК надало роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Отже, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 або абзацу другого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII протягом тридцяти днів з дня припинення діяльності, Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності;

3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону № 1700-VII до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

Хоча надані суду матеріали не містять відповідного документа на підтвердження факту звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, однак остання відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення в цій частині підтвердила і зазначила, що останні відповідають дійсності.

Отже, ОСОБА_1 була зобов`язана подати щорічну декларацію при звільненні протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Вище суд зазначив, що надані суду матеріали не містять відомостей про дату припинення такої діяльності. Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що таку декларацію вона мала подати до 02.05.2025. Крім того, за результатами судового розгляду суд встановив, що ОСОБА_1 була зобов`язана подати щорічну декларацію за 2024 до 31.03.2025.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК, встановлено, що ОСОБА_1 подала зазначені декларації 18.05.2025 та 06.05.2025.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Суд враховує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала того, що їй відомий порядок подання електронних декларацій.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Саме тому, суд вважає, що дії останньої охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КпАП, за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує, що згідно з наданими матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, а тому суд вважає за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу з урахуванням приписів статті 36 КпАП.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 172-6, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення з урахуванням приписів частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: