Справа № 463/4417/25 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/952/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Баркар Ганни Вікторівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Баркар Г.В. на постанову Личаківського районного суду Львівської області від 03 червня 2025 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду Львівської області від 03 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2025 року вбачається, що до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України у Львівській області надійшло звернення заявника від 10.04.2025 № 0-23256.3/25. 3 матеріалів звернення вбачається, що 10.03.2025 року заявник подав запит про надання інформації щодо нарахованої заробітної плати посадовим особам підприємства за лютий 2025 року. Як вбачається із змісту наданої відповіді підприємством від 07.04.2025 року № 2508-вих 50649, інформація щодо суми нарахованої заробітної плати відсутня. Водночас надано вибіркову інформацію про складові заробітної плати працівників підприємства. Із наданої інформації не вбачається за можливе зрозуміти, яка сума була нарахована працівникам підприємства. Так, до прикладу у стовпці «Виплачена зарплата» і рядку «Загальна сума» директора зазначено суму 128386,14 грн. Водночас в наступних стовпцях зазначено суми «ПДФО». «Військовий збір», «ЄСВ». Тож, з наданої таблиці не зрозуміло, чи в графу «Загальна сума» включено суми, зазначені в графах «ПДФО», «Військовий збір», «ЄСВ», тим самим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2025 року вбачається, що до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України у Львівській області надійшло звернення заявника від 04.03.2025 року № 0-15638.3/25. 3 матеріалів звернення вбачається, що 01.02.2025 року заявник подав запит про надання інформації щодо нарахування заробітної плати посадовим особам підприємства за січень 2025 року. Як вбачається із змісту наданої відповіді підприємством від 03.03.2025 року № 2508-вих-30523, інформація щодо суми нарахованої заробітної плати відсутня. Водночас надано вибіркову інформацію про деякі складові заробітної плати працівників підприємства, тим самим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Бакар Г.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Личаківського районного суду Львівської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що місцевим судом неповно та необ`єктивно встановлені обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що відомості, які містяться у протоколах про адміністративне правопорушення, складених 07 травня 2025 року представником Уповноваженого ВРУ з прав людини у Львівській області, не можуть бути визнані належними та допустимим доказами у цій справі, оскільки такі протоколи містять у собі лише сумніви та припущення і складені у порушення норм КУпАП, зокрема ч.2 ст.254, ст. 256 КУпАП.

Стверджує, що з матеріалів справи неможливо об`єктивно встановити, на кого покладено обов`язок виконувати вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» та хто має нести відповідальність за невиконання таких вимог.

Звертає увагу на те, що зазначені у протоколах відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджуються жодними достовірними і належними доказами. Зокрема, дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є невірною та не відповідає дійсності. Заявляє, що у порушення вимог ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 не був завчасно та належно повідомлений про дату та час складення протоколу, (лист прибув лише 07 травня 2025 року), не був у встановленому порядку ознайомлений з протоколами, йому не було роз`яснено його процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, положень ст.63 Конституції України, від нього не відібрано пояснення по суті зазначених у протоколі порушень.

Зазначає, що з огляду змісту заяв ОСОБА_2 від 03 березня 2025 року та від 10 квітня 2025 року і положень ст.269 КУпАП, у нього відсутній статус потерпілого і зазначення його потерпілою особою у протоколах про адміністративні правопорушення це лише суб`єктивна думка представника уповноваженого.

Стверджує, що електронні листи, якими з електронної пошти « ОСОБА_3 » були надіслані електронні документи, не містять у собі файлу з кваліфікованим електронним підписом представника Уповноваженого Тараса Подвірного, тому такі електронні документи є неоригінальними та такими, з яких неможливо ідентифікувати автора.

За таких обставин вважає, що із матеріалів справи неможливо об`єктивно встановити обставини, що мають значення для своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у точні відповідності із законом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явивcя, клопотань не подавав.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Баркар Г.В. про розгляд апеляційної скарги у відсутність свого довірителя не заперечила.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ потерпілої на заперечення аргументів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка. Суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи апеляційної скарги про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними протоколів про адміністративне правопорушення від 07.05.2025 року, з яких вбачається, що зі змісту наданих відповідей підприємством від 07.04.2025 року № 2508-вих 50649 на звернення заявника та від 07.04.2025 року № 2508-вих-30523, інформація щодо суми нарахованої заробітної плати відсутня. Водночас надано вибіркову інформацію про складові заробітної плати працівників підприємства. Із наданої інформації не вбачається за можливе зрозуміти, яка сума була нарахована працівникам підприємства. Так, до прикладу у стовпці «Виплачена зарплата» і рядку «Загальна сума» директора зазначено суму 128386,14 грн. Водночас в наступних стовпцях зазначено суми «ПДФО». «Військовий збір», «ЄСВ». Тож, з наданої таблиці не зрозуміло, чи в графу «Загальна сума» включено суми, зазначені в графах «ПДФО», «Військовий збір», «ЄСВ», тим самим ОСОБА_1 , як посадова особа директор Львівського комунального підприємства «Львівавтодор», вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме надав неповну та некоретну інформацію у відповідь на запит(а.с. 2-6);

Відповідно до частини 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною одинадцятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві про закриття провадження у справі, захисника Баркар Г.В. (а.с.88-92), які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Відтак, суд першої інстанції дав належну оцінку цим фактичним обставинам і прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Будь-яких доказів на спростування викладених у постанові суду першої інстанції обставин матеріали справи не містять

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Баркар Ганни Вікторівни залишити без задоволення.

Постанову Личаківського районного суду Львівської області від 03 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ