ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9849/25Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/817/378/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю потерпілого ОСОБА_1 , адвоката Янчишина В.Й., адвоката Козака Т.І., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд своє рішення мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Вважає, що пояснення ОСОБА_2 є неправдивими, непослідовними, суперечливими та спрямовані на уникнення відповідальності.

Вказує, що заперечує позицію суду першої інстанції, що до матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 дійсно вчиняв будь-які хуліганські дії, пов`язані з порушенням громадського порядку та спокою громадян.

Наголошує, що між ним та ОСОБА_2 дійсно виник конфлікт в громадському місці, який супроводжувався нецензурними висловлюваннями в сторону ОСОБА_1 , що призвело до порушення громадського порядку та образливого ставлення до громадян, а тому в діях ОСОБА_2 вважає наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Посилається на те, що ОСОБА_2 , зупиняючи транспортний засіб, через відкрите вікно висловлювався до нього нецензурними словами.

Зазначає, що при накладенні адміністративного стягнення просить суд взяти до уваги, характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувати відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, наявність доказів вчиненого грубого правопорушення, яке проявилось у нецензурній лексиці та в присутності двох малолітніх дітей, не визнання вини ОСОБА_2 , надання ним суду неправдивих пояснень та застосувати до ОСОБА_2 стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Янчишина В.Й., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку адвоката Козака Т.І., який заперечив апеляційну скаргу, вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи та рішення місцевого суду, яке оскаржує апелянт, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №138370 від 02.05.2025 року, ОСОБА_2 26 квітня 2025 року близько 15 год. 28 хв., знаходячись в м. Тернопіль перехрестя вулиць Головацького та За Рудкою, перебуваючи в автомобілі Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 через відкрите вікно висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Потерпілий ОСОБА_1 в заяві від 29 квітня 2025 року та в суді вказав, що 26.04.2025 року близько 15 год. 30 хв. він рухався правим тротуаром в напрямку перехрестя вул.Головацького- За Рудкою з двома малолітніми дітьми, в цей час проїзною частиною дороги вул. Головацького рухався автомобіль Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , який розпочав здійснювати маневр повороту праворуч на вул. За Рудкою і, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки учасникам руху, не надав перевагу на першочерговий рух ОСОБА_1 з двома малолітніми дітьми, а тому він змушений був вжити заходів для забезпечення особистої безпеки та безпеки своїх дітей. Зазначив, що такі дії водія ОСОБА_2 виразились в порушенні пунктів ПДР. На зауваження щодо порушення ним вимог ПДР, почав нецензурно лаятись в його сторону.

ОСОБА_2 в суді першої інстанції вказав, що він дійсно перебував у автомобілі Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 26 квітня 2025 року близько 15 год. 28 хв. на перехресті вулиць Головацького та За Рудкою у місті Тернополі. Однак, жодних слів на адресу сторонніх осіб, в тому числі і ОСОБА_1 , не виголошував, тим паче нецензурних. Він з ним не знайомий. Вікна його автомобіля були закриті.

З відеозапису камери відеоспостереження з магазину Дукат та його скрін-шотів (відео зазначеної події) убачається, що чоловік з дитиною та коляскою переходить перехрестя проїжджої дороги. На початку його руху, на перехресті здійснював маневр повороту автомобіль Опель з частково приспущеним вікном зі сторони водія. Будь-яких зупинок транспортного засобу на відео та фотознімках не зафіксовано, також відсутні будь-які аудіо- чи відеодокази нецензурної лайки.

В матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, які на відео та фотознімках зафіксовані, та відповідно відсутні їх пояснення щодо порушення громадського порядку, вказаної в протоколі події.

Наявні в матеріалах справи заява ОСОБА_1 адресована начальнику Управління патрульної поліції в Тернопільській області Богдану Шевчуку від 29.04.2025 про вчинення адміністративного правопорушення, рапорт поліцейського Віталія Тараса від 02.05.2025 та копія протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.5 ст. 122 КУпАП містять повідомлення про можливе правопорушення, однак не підтверджують вчинення вміненого ОСОБА_2 правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, оскільки наявні в матеріалах докази, поза розумним сумнівом, не підтверджують, що ОСОБА_2 дійсно вчинив будь-які хуліганські дії, пов`язані з порушенням громадського порядку та спокоєм громадян.

З наявних матеріалів справи убачається, що поведінка ОСОБА_2 не носила суспільно-небезпечного характеру. Жодної агресивної поведінки, публічності, конфлікту або хуліганських дій з боку ОСОБА_2 не було.

Посилання потерпілого на те, що невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовується фактом відкритого вікна в автомобілі ОСОБА_2 і тим, що автомобіль ОСОБА_2 призупинявся, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки такі обставини не свідчать про те, що ОСОБА_2 було вчинене адміністративне правопорушення, зміст якого викладений у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.05.2025.

Враховуючи наведене, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 висловлювався в сторону ОСОБА_1 нецензурними словами та порушував громадський порядок та спокій громадян - в матеріалах справи немає.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Таким чином, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства, окрім пояснень ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами, сам по собі не являється доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування постанови суду, як про це просить апелянт - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2025 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя