ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кривіцької Ж.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, головного бухгалтера ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» //, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 15 квітня 2025 року посадовою особою управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївській області при проведенні перевірки дотримання податкового законодавства ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» //, податкова адреса: 56500, Миколаївська область, Вознесенський район, смт Олександрівка, вулиця Першотравнева, 22, головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , встановлено порушення відповідно до п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз.в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме занижено податок на додану вартість за липень, серпень, вересень, грудень 2019 року, лютий, вересень 2020 року, березень 2021 року, січень 2022 року на суму 7 375 769 грн., за рахунок завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг (організація перевезення автомобільним транспортом вантажу, придбання запчастин на тепловоз, будівельні матеріли, надання ремонтно-будівельних робіт, придбання ПЦ///А-Ш-500Р-Н 25 кг портландцемент), документально оформлених від контрагентів-постачальників, а саме:

- ТОВ «КНАП» () за липень 2019 року на суму 666493 грн.;

- ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЛОТУС» () за серпень 2019 року на суму ПДВ 274239 грн;

- ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЛОТУС» () за вересень 2019 року на суму ПДВ 334426 грн;

- ТОВ «ГРІНІНВАЙРОНМЕНТ» () за грудень 2019 року на суму ПДВ 1001995 грн;

-ТОВ «ГРІН ІНВАЙРОНМЕНТ» () за лютий 2020 року на суму ПДВ 1003 732 грн;

- ТОВ «ГРІНІНВАЙРОНМЕНТ» () за вересень 2020 року на суму ПДВ 984285 грн;

- ТОВ «СТІЛЛІМІТ» () за березень 2021 року на суму ПДВ 1501650 грн;

- ТОВ «САТЕЛІТ-БУД» ()за березень 2021 року на суму ПДВ 792650 грн

- ТОВ «ВЕНЕРА-НК» () за січень 2022 року на суму ПДВ 816 299 гривень)

(завищено податок на додану вартість за вересень, грудень 2020 року, вересень 2022 року на загальну суму 3 363 631 грн, за рахунок завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг (виконання робіт з перевезення вантажів, виконання ремонтно-будівельних робіт, придбання цементу ССШПЦ-400Д-60), документально оформлених від контрагентів-постачальників, а саме:

- ТОВ «ГРІН ІНВАЙРОНМЕНТ» () за вересень 2020 року на суму 969391 грн;

- ТОВ «СИСТЕМИ ТРАНСПОРТНИХ ПОКРИТТІВ» () за грудень 2020 року на суму ПДВ 1318189 грн;

- ТОВ «БРУКФІЛД» () за грудень 2020 року на суму ПДВ 173030 грн;

- ПП «ОРБІТА» () за вересень 2022 року на суму ПДВ 903020 гривень).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Зазначає, що акт перевірки від 15.04.2025 року на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2025 року містить пусті, не підтверджені нормами закону висновків щодо допущених порушень. Реальність господарських операцій про які зазначено в акті перевірки від 15.04.2025 року доведено первинними документами, які контролюючий орган навіть не бачив, оскільки вони вилучені відповідно до протоколу виїмки правоохоронними органами 05.11.2024 року, протокол виїмки направлено на адресу контролюючого органу, що підтверджено доказами поштового відділення № відправлення 801.

Вказує, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що контролюючим органом порушено Податковий кодекс України, без дослідження первинних документів, було зазначено в акті перевірки про вчиненні нібито порушення , яких не було та такі порушення не підтверджено жодним документом та такі документи органо ДФС до суду не надано. Тобто, всі первинні документи вилучено, і контролюючий орган ніяк не міг встановити будь які порушення чи їх відсутність без огляду первинних документів щодо реальності та фактичності здійснення господарських операцій при перевірці підприємства.

Зазначає, що вказані у акті, та в протоколі про адміністративне правопорушення норми Податкового Кодексу України, які порушені ОСОБА_1 фактично не є такими, що встановлюють чи регулюють порядок ведення обліку документів у сфері цих податків, оскільки ст.164 ПК України визначається база оподаткування, а ст. 167 ставка податку, та такі порушення є просто надуманими. А порушення наведених в акті норм закону не має жодного відношення до диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Наголошує, що на підприємстві ведеться як податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства України, подано податкову декларацію з зазначенням правильного, а не заниженої суми ПДВ за періоди, які було перевірено контролюючим органом в акті перевірки.

Звертає увагу, що на даний час триває процедура оскарження податкових повідомлень рішень , винесених на підставі акту податкової перевірки від 15.04.2025 року. Кінцевого рішення по даному адміністративному оскарженню не прийнято.

Вважає, що відсутні підстави для складення протоколу оскільки з моменту подання кожної податкової декларації по кожній господарській операції сплинув термін відповідно до ст. 38 КУпАП починаючи з 2019 року закінчуючи січнем 2022 року.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення вказано липень, серпень, грудень 2019 року, лютий, вересень грудень 2020 року ,січень, лютий 2021 року, січень, вересень 2022 року, що не є вірним, та не підтверджено жодним доказом, а відповідно таке правопорушення не може бути триваючим, оскільки по зазначеним контрагентам в акті перевірки було здійснено окрему господарську операцію, яка підтверджена кожною податковою декларацію, яка має свою дату.

Звертає увагу, що без здійснення перевірки, складання протоколу є неприпустимим та таким, що порушує права та інтереси особи, відносно якої складено протокол.

Зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано той факт чи було застосовано до підприємства на якому було проведено перевірку штрафні санкції, зокрема чи було прийнято податкове повідомлення рішення. Жодного повідомлення рішення складено не було, контролюючий орган лише на 08.05.2025 року буде розглядати заперечення підприємства до складеного ними акту з метою вирішення питання складення податкових рішень чи здійснити нову перевірку, що підтверджено листом ДПС від 29.04.2025 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів провадження суддя суду першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, зазначивши, що її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 242 від 15 квітня 2025 року, та актом №5207/14-29-07-03/39549435 від 15 квітня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КУпАП, яке полягає у порушенні ведення податкового обліку.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» //, податкова адреса: 56500, Миколаївська область, Вознесенський район, смт Олександрівка, вулиця Першотравнева, 22, допустила заниження податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, грудень 2019 року, лютий, вересень 2020 року, березень 2021 року, січень 2022 року на суму 7 375 769 грн. та завищення податку на додану вартість за вересень, грудень 2020 року, вересень 2022 року на загальну суму 3 363 631 грн.. чим порушила до п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз.в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

Разом з тим, з матеріалів провадження та наданих апеляційному суду документів вбачається, що ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» не погоджуючись з висновками податкової перевірки, зафіксованими в Акті про результати документальної планової виїзної перевірки від 15.04.2025 року, на який послався суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 , оскаржило до Державної податкової служби України у порядку, встановленому Податковим кодексом України прийняті за наслідком перевірки податкові повідомлення рішення, складені на підставі вищевказаного акту.

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абзац другий п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України).

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. У разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці), платник податків згідно з п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України має право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення.

За результатами перевірки у випадках, встановлених п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п. 56.1 ст.56 Податкового кодексу України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями рішеннями, ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, прийнятих на підставі акта від 15.04.2025 року.

Відповідно до наданої копії ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 р., по даній позовній заяві відкрито провадження.

Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту за результатами документальної перевірки оскаржені у встановленому законом порядку і на час розгляду справи судом першої інстанції сума грошового зобов`язання була неузгодженою, і до остаточного вирішення спору факт допущення правопорушення є невстановленим.

За такого, підстави вважати безспірно доведеним факт допущених порушень з боку ОСОБА_1 , відсутні.

Крім того, як вбачається з наданих захисником копій декларацій та квитанцій про їх отримання, податкова звітність ТОВ «КОРПОРАЦІЯ БУГСЬКІ КАР`ЄРИ» за період 2019 -2022 року до податкового органу надходила в електронному вигляді за підписом керівника ОСОБА_2 , що в свою чергу підтверджує твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , не є посадовою особою уповноваженою на підписання документів з податкової звітності.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.