1Справа № 335/5552/25 3/335/1564/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП на запит суду не надано, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 року, о 20 годині 50 хвилин, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по пр. Соборному, буд. 159, у м. Запоріжжі, при цьому не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Крім того, 29.05.2025 року, о 20 годині 50 хвилин, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по пр. Соборному, буд. 159, у м.Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор АР00311, чим порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений, шляхом залишення транспортного засобу на парковці, без порушень ПДР.

Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 09.07.2025 року адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП було об`єднано в одне провадження для спільного розгляду, на підставі ст. 36 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126, 130 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно довідки про повторність адміністративного правопорушення, складеною інспектором САП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, встановлено, що за відомостями з бази «ІПНП» стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейськими УПП в Запорізькій області виносилась постанова серії ЕНА №3260346 від 14.10.2024 за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи та дослідженими судом наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345529 від 29.05.2025 року; рапортом співробітника патрульної поліції; довідкою інспектора САП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про повторність адміністративного правопорушення за ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; довідкою інспектора САП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, згідно з якою, станом на 29.05.2025 року у ОСОБА_1 , згідно бази ІТС ІПНП ГСЦ АМТ, посвідчення водія відсутнє, разом з цим, транспортний засіб «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить: ОСОБА_2 ; відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345537 від 29.05.2025 року; рапортом співробітника поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 29.05.2025 року, згідно з яким огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження; розпискою ОСОБА_3 про отримання про отримання транспортного засобу «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 для подальшої передачі його власнику; довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП протягом року; відеозаписом, який міститься на компакт диску, долученому до матеріалів справи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування заперечень на протокол ОСОБА_1 будь-яких доводів не наведено, тоді як на підставі досліджених судом матеріалів достовірно встановлено ухилення останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку, що розцінюється судом як відмова від проходження огляду, на якого, виходячи з вищезазначених положень Закону, покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, відмова від якого передбачає адміністративну відповідальність.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи встановлені судом обставини, підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього, відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом суддя враховує п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Оскільки відповідно до довідки згідно бази даних ІТС ІПНП ГСЦ АМТ у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє, суддя позбавлений права застосувати стягнення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом, а тому не застосовує до правопорушника стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Разом з тим, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено міру відповідальності у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого. Проте, з адміністративного матеріалу достовірно не встановлено даних про те, що транспортний засіб «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення, перебуває у його власності, у зв`язку з чим суд не застосовує стягнення у вигляді його оплатного вилучення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 130, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300), без позбавлення права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783; номер розрахунку (IBAN): UA0026001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Новасардова