Справа № 627/559/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2025 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Каліберда В.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.3 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 838893 від 16.06.2025, складеного поліцейським з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Пушкар Д.В., 30 січня 2025 року о 13 год 00 хв по вул. Слобожанській в с. Любівка Богодухівського району Харківської області водій гр. ОСОБА_1 керував скутером марки «HONDA» б/н, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та впав, чим порушив вимоги пункту 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 838895 від 16.06.2025, складеного поліцейським з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Пушкар Д.В., 30 січня 2025 року о 13 год 00 хв по вул. Слобожанській в с. Любівка Богодухівського району Харківської області водій гр. ОСОБА_1 керував скутером марки «HONDA» б/н, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я та підтверджується випискою медичного закладу. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 08.07.2025 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 та ст. 124 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження, їм присвоєно номер справи 627/559/25 (провадження № 3/627/230/2025).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано.

Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 130 та ст.124 КУпАП, не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.9 а ПДР заборонено водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно ч.3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130, за ст. 124 КУпАП приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, що підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 838893 від 16.06.2025 року, де в поясненнях особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що керував скутером та здійснив ДТП;

2) протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 838895 від 16.06.2025 року, де в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 вказав, що керував скутером в стані алкогольного сп`яніння;

3) рапортом інспектора чергового СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Педорченко О.В. від 30.01.2025 щодо події №224239198, згідно якої 30.01.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №382, як ДТП з травмованими;

4) постановою про закриття кримінального провадження від 07.06.2025, внесеного до ЄРДР за № 0000056 від 31 січня 2025 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

5) протоколом огляду місця ДТП від 30.01.2025;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 31.01.2025;

7) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_1 від 04.04.2025 року;

8) випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2313;

9) довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова» №18/183 від 19.02.2025, у якій зазначено, що ОСОБА_1 знаходився у першому відділенні травматології з 30.01.2025, діагноз: закритий перелом обох кісток правої гомілки; вміст етилового спирту у крові на момент надходження 30.01.2025 (17:20 год) 2,571 г/л;

10) висновком судово-медичного експерта №12-14/35-КК/25 від 07.05.2025, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження;

11) копією постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 року по справі №645/5536/24, дата набрання законної сили 15.10.2024, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу;

12) довідкою поліцейського з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Д. Пушкар, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 19.06.2024 за ч.1 ст.121, ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, 07.09.2024 за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, 13.04.2025 за ч.6 ст.121, ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП;

13) диском відеозапису з бодікамери №.

З наданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером марки «HONDA» б/н в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та впав.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, що свідчить про умисне вчинення ним адміністративних правопорушень.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, що передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП, та, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що передбачено ст. 124 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

В матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні відомості про власника транспортного засобу скутера марки ««HONDA», б/н.

Отже, у зв`язку з тим, що суду не надано доказів, що мопед марки «HONDA» належить на праві приватної власності порушнику ОСОБА_1 , суд не може застосувати до нього додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП на порушника ОСОБА_1 необхідно накласти остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн.60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 124, 130, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ч.2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Штраф зарахувати за наступними реквізитами: Отримувач ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. А. Каліберда