Справа № 308/6269/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О. Я., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників-адвокатів Сочки В. І., Смик Д. П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали справи про порушення митних правил № 33/4806/106/25, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Сочки В. І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2025.

Цією постановою з урахуванням постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025 про виправлення описки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1806724 (один мільйон вісімсот шість тисяч сімсот двадцять чотири) грн із конфіскацією у дохід держави товарів, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0474/30500/22 від 19.04.2022.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З протоколу про порушення митних правил № 0474/30500/22 від 19.04.2022 та постанови судді від 21.01.2025 вбачається, що 19.04.2022 о 10 год 34 хв у зону митного контролю на ділянку «червоний коридор» вантажного напрямку «в`їзд в Україну» пункту пропуску «Дякове-Халмеу» митного поста «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці заїхав вантажний автомобіль марки «Volvo» моделі «FH42TB FH460», реєстраційний номерний знак Румунії НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Krone», реєстраційний номерний знак Румунії НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з Румунії в Україну та переміщував гуманітарну допомогу.

Водієм до митного контролю були подані товаросупровідні документи, а саме: СМR б/н від 18.04.2022, де відправником вантажу зазначено ROTAR CLUB BAIA-MARE 2005, а отримувачем «Ротарі Клуб» Ужгород-Скала (в якій вказано 30 вантажних місць) та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, де вказано особа, що здійснює декларування - ROTARY CLUB BAIA MARE 205, водій - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), отримувач - Володимир Староста, фактичне місце розвантаження вантажу - Володимир Староста «Ротар клуб» Ужгород-Скала, вид допомоги: харчування 4 піддони, одяг 5 піддонів, консерви 1 піддон, засоби гігієни, підлога, абсорбенти 4 піддони, туалетний папір 2 піддони, баксурі апа (вода) 3 піддони, на якій наявна відмітка митних органів Румунії. Загальна кількість місць 19.

-2-

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, затвердженої додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, в якій він вказав свої дані, як особи, що здійснює декларування, та як особи водія, марку та номер транспортного засобу, відправника товару, отримувача товару, пункт пропуску та вид допомоги, а саме: продути харчування (цибуля, картопля) 16 вантажних місць, одяг б/в - 5 вантажних місць, санітарно-гігієнічні вироби (туалетний папір) 6 вантажних місць та вода 3 вантажні місця. Загальна кількість вантажних місць 30.

Відповідно до вказаної вище декларації та CMR б/н від 18.04.2022, громадська організація «Ротарі Клуб Бая Маре 2005 Румунія» (Rotary Club Baia Mare 2005) передає громадській організації «Ротарі клуб Ужгород-Скала» гуманітарну допомогу для України.

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та заперечив наявність будь-яких інших товарів, які підлягають письмовому декларуванню.

У ході митного огляду гуманітарної допомоги, окрім заявленого в митній декларації, були виявлені незаявлені в митній декларації та при проведенні усного опитування товари іноземного виробництва, а саме: картонні коробки з сумками на пояс (бананки) торгової марки «NIKE», нові, країна виробництва В`єтнам у кількості 1391 шт. В кожній з яких знаходились: мило торгової марки «Trida de Luxe», нове, країна виробництва Туреччина, 100 гр 1 шт; зубна паста торгової марки «Karsten International BV», нова, країна виробництва Індія, 75мл 1 шт; антисептик, торгової марки «Fourplus», новий, країна виробництва Китай, 100 мл, 1 шт; захисна маска на обличчя з тканини чорного кольору з написом «CK Calvin Klein Jeans», нова, торгової марки «Calvin Klein Jeans», країна виробництва Туреччина 2 шт. Також на поверхні вантажних місць знаходились 6 картонних коробок із взуттям іноземного виробництва, новим, торгової марки «NIKE» різних моделей упаковане у коробку виробника в кількості 53 пари.

Вищезазначений товар знаходився у двох вантажних місцях, на яких були розміщені 64 картонні коробки, що знаходились у напівпричепі серед інших товарів гуманітарної допомоги. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

У письмовому поясненні водій зазначив, що під час проходження митного оформлення на м/п «Дяково», він заповнив бланк «Декларація про перелік вантажів, що визнаються гуманітарною допомогою», в якій вказав дані, які були зазначені в документах (Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та ЦМР б/н від 18.04.2022), що передав йому інший водій, ім`я якого йому невідоме між румунським та українським кордоном разом з транспортним засобом. Також водій пояснив, що у зв`язку з військовим станом не всі водії мають змогу перетинати кордон. Громадянину ОСОБА_1 більше 60 років і він, здебільшого забирає машини між двома кордонами, не заходячи на румунську сторону. Так було і цього разу. Один із водіїв завантажив машину в Румунії, м. Бая Маре, переїхав румунський кордон і передав йому транспортний засіб з гуманітарною допомогою та вищевказаними документами. Про незадекларовані товари, йому вперше стало відомо на м/п «Дяково», тому і не задекларував виявлений у митній декларації товар.

Також під час митного оформлення за допомогою засобу мобільного зв`язку, відбулась розмова із заступником президента громадської організації Староста Володимир (на одній із декларацій отримувач гуманітарної допомоги), де він пояснив, що про вище виявлений вантаж їм нічого невідомо, вони його не очікували, а відправники завантажили помилково.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

-3-

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Сочка В. І. просить постанову судді від 21.01.2025 скасувати та закрити провадження у справі за ст. 472 МК України на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 заповнив декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, як фізична особа, а не як перевізник. При цьому, звертає увагу на те, що у міжнародній товарно-транспортній накладній як перевізника вказано Empega Translogistic S.R.L, а у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово не працює. Тому, вважає, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковано за ст. 472 МК України. ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах ні з перевізником Empega Translogistic S.R.L., ні з відправником « ОСОБА_5 Маре 2005» (Rotary Club Baia Mare 2005), а також не є їх керівником. Жодними з визначених ч. 1 ст. 191 МК України правами перевізника ОСОБА_1 не наділений, що виключає покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 2 цієї статті, а тому він не несе відповідальність за додержання вимог МК України при переміщенні товарів через митний кордон України. Також захисник вважає, що оскільки на момент розгляду судом справи скасовано відповідальність громадян за вчинення передбаченого ст. 472 МК України правопорушення, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП. Разом з тим, звертає увагу на відсутність у ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, оскільки при заповненні документів, які були подані при проходженні митного контролю, ОСОБА_1 використав інформацію, що містилась у документах, наданих попереднім водієм, при завантаженні товару не був присутній, товар не приховував, про допущену відправником помилку щодо часткової невідповідності товару товаросупровідним документам йому не було відомо. При цьому, посилається і на те, що вантаж був направлений громадською організацією «Ротарі Клуб Бая Маре 2005» (Rotary Club Baia Mare 2005) громадській організації «Ротарі Клуб Ужгород-Скала», як гуманітарна допомога, помилка у декларації не призвела до заподіяння шкоди державному бюджету, що виключає адміністративну відповідальність, передбачену МК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисників-адвокатів Сочки В. І. і Смик Д. П., які підтримали апеляційну скаргу, представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та зібрані докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Сочки В. І. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами

-4-

законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, і судове рішення є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України правопорушення підтверджується доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0474/30500/22 від 19.04.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.04.2022; декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою; даними CMR; описом предметів від 19.04.2022; висновком експерта № -0068 від 17.05.2022, згідно якого загальна вартість наданих на дослідження товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 25.04.2022 в справі про порушення митних правил № 0474/30500/22 станом на 19.04.2022, становить 1806724 грн.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, і у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор оперативного відділу № 2 Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби Щербан Д. М., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на такі дані не вказувалось у суді першої інстанції, і не вказується в апеляційній скарзі та під час її розгляду, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, а обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 472 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. Тому жодних підстав для висновку про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови в частині доведення вини ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає.

-5-

Апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 486, 489 МК України, місцевий суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив у судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив умотивоване, законне рішення.

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 4 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб митних органів про громадян, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

-6-

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 472 МК України (у редакції, яка була чинною на час вчинення діяння), передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 472 МК України, яка діє на даний момент, недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про переміщувані ним через митний кордон України товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 заповнив декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, як фізична особа, а не як перевізник, апеляційний суд визнає неспроможними з огляду на таке.

Частина 8 статті 257 МК України визначає, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, у тому числі найменування або назва кількість тощо.

Згідно до вимог ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

За приписами ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку,

-7-

встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу забезпечити пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. У випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від митного органу випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе утримувач митного режиму. У разі декларування товарів непрямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе такий непрямий митний представник.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2022 водієм ОСОБА_1 до митного контролю подані товаросупровідні документи, а саме: СМR б/н від 18.04.2022, де відправником вантажу зазначено ROTAR CLUB BAIA-MARE 2005, а отримувачем «Ротарі Клуб» Ужгород-Скала (в якій вказано 30 вантажних місць) та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, де вказано особа, що здійснює декларування - ROTARY CLUB BAIA MARE 205, водій - ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ), отримувач - Володимир СТАРОСТА, фактичне місце розвантаження вантажу - Володимир Староста «Ротар клуб» Ужгород-Скала, вид допомоги: харчування 4 піддони, одяг 5 піддонів, консерви 1 піддон, засоби гігієни, підлога, абсорбенти 4 піддони, туалетний папір 2 піддони, баксурі апа (вода) 3 піддони, на якій наявна відмітка митних органів Румунії. Загальна кількість місць 19.

ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, затвердженої додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, в якій він вказав свої дані, як особи, що здійснює декларування, та як особи водія, марку та номер транспортного засобу, відправника товару, отримувача товару, пункт пропуску та вид допомоги, а саме: продути харчування (цибуля, картопля) 16 вантажних місць, одяг б/в - 5 вантажних місць, санітарно-гігієнічні вироби (туалетний папір) 6 вантажних місць та вода 3 вантажні місця. Загальна кількість вантажних місць 30.

Відповідно до вказаної вище декларації та CMR б/н від 18.04.2022, громадська організація «Ротарі Клуб Бая Маре 2005 Румунія» (Rotary Club Baia Mare 2005) передає громадській організації «Ротарі клуб Ужгород-Скала» гуманітарну допомогу для України.

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та заперечив наявність будь-яких інших товарів, які підлягають письмовому декларуванню.

У ході митного огляду гуманітарної допомоги, окрім заявленого в митній декларації товару, були виявлені незаявлені в митній декларації та при проведенні усного опитування товари іноземного виробництва, а саме: картонні коробки з сумками на пояс (бананки) торгової марки «NIKE», нові, країна виробництва В`єтнам у кількості 1391 шт, в кожній з яких знаходились: мило торгової марки «Trida de Luxe», нове, країна

-8-

виробництва Туреччина, 100 гр 1 шт; зубна паста торгової марки «Karsten International BV», нова, країна виробництва Індія, 75мл 1 шт; антисептик, торгової марки «Fourplus», новий, країна виробництва Китай, 100 мл, 1 шт; захисні маски на обличчя з тканини чорного кольору з написом «CK Calvin Klein Jeans», нова, торгової марки «Calvin Klein Jeans», країна виробництва Туреччина 2 шт. Також на поверхні вантажних місць знаходились 6 картонних коробок із взуттям іноземного виробництва, новим, торгової марки «NIKE» різних моделей упаковане у коробку виробника в кількості 53 пари.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи ч. 2 ст. 266 МК України, відповідно до яких, перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Перед поданням митним органам митної декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 19.04.2022, ОСОБА_1 не скористався правом, наданим йому ч. 2 ст. 266 МК України.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, декларантом ОСОБА_1 у митній декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 19.04.2022, не заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема: для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано розцінив дії ОСОБА_1 , як дії перевізника особи, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України.

При цьому, суд першої інстанції дав належну оцінку тому факту, що ОСОБА_1 заповнив митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, затвердженої Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 74, в якій вказав свої дані, як особи, що здійснює декларування та як особи водія, марку та номер транспортного засобу, відправника товару, отримувача товару, пункт пропуску та вид допомоги, а саме: продути харчування (цибуля, картопля), 16 вантажних місць, одяг б/в - 5 вантажних місць, санітарно-гігієнічні вироби (туалетний папір) - 6 вантажних місць та вода - 3 вантажні місця. Загальна кількість вантажних місць 30,

-9-

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спрямовані виключно на уникнення відповідальності за порушення ОСОБА_1 митних правил.

Згідно ч. 2 ст. 191 МК України (чинній на час вчинення правопорушення) перевізники зобов`язані: під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України (чинній на час вчинення правопорушення) зазначається про недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Матеріалами справи встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Із цих підстав безпідставними і такими, що не спростовують факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є і доводи апеляційної скарги про те, що у міжнародній товарно-транспортній накладній як перевізника вказано Empega Translogistic S.R.L, а у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово не працює. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами справи беззаперечно доведено, що саме ОСОБА_1 19.04.2022 здійснював переміщення товарів через митний кордон України та заповнив митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, тобто діяв як перевізник товару, а тому саме він у даному випадку несе відповідальність за те, щоб переміщуваний товар відповідав зазначеним у поданій ним декларації відомостям. Проте, здійснюючи переміщення товарів через митний кордон та подаючи митному органу декларацію, ОСОБА_1 не переконався, що переміщуваний товар відповідає наявним у нього документах, хоча повинен був це зробити. Відомостей про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості вчинити такі дії, у матеріалах справи немає і сторона захисту на такі обставини не посилається.

Тому, неспроможними і такими, що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду судом справи скасовано відповідальність громадян за вчинення передбаченого ст. 472 МК України правопорушення.

Жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах ні з перевізником Empega Translogistic S.R.L., ні з відправником « ОСОБА_5 Маре 2005» (Rotary Club Baia Mare 2005), а також не є їх керівником.

-10-

Безпідставними і надуманими з огляду на вищенаведене є і доводи апеляційної скарги про те, що жодними з визначених ч. 1 ст. 191 МК України правами перевізника ОСОБА_1 не наділений, що виключає покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 2 цієї статті, а тому він не несе відповідальність за додержання вимог МК України при переміщенні товарів через митний кордон України.

Твердження сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Із наявної в матеріалах справи декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, остання була подана та заповнена декларантом ОСОБА_1 , що підтверджується його власноручним підписом на поданій декларації та наданими ним письмовими поясненнями.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України характеризується як умислом, так і необережністю.

З огляду на приписи ст. 257, 264, 266 МК України порушення митних правил за ст. 472 МК України може бути вчинено із необережності, а той факт, що ОСОБА_1 не брав участі при завантажені товару та не здійснював контролю за ним, не звільняє його від відповідальності, оскільки законом визначено, що саме декларант несе повну відповідальність за відомості, внесені у декларації, а тому він повинен контролювати та перевіряти товар, який ним ввозиться, чого у даному випадку ОСОБА_1 не було зроблено без поважних на те причин.

Відсутність у ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, про що вказує сторона захисту, не звільняє декларанта від обов`язку належним чином відобразити у декларації товар, який перевозиться, що само по собі передбачає необхідність огляду товару або вчинення будь-яких інших дій, спрямованих на правильне відображення у декларації відомостей про товар, який перевозиться.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині, жодним чином не спростовують обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження сторони захисту зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, шляхом закриття провадження у справі.

У зв`язку з наведеним, безпідставними визнаються і доводи апеляційної скарги про те, що при заповненні документів, які були подані при проходженні митного контролю, ОСОБА_1 використав інформацію, що містилась у документах, наданих попереднім водієм, при завантаженні товару не був присутній, товар не приховував, про допущену відправником помилку щодо часткової невідповідності товару товаросупровідним документам йому не було відомо. Указані твердження жодним чином не спростовують того факту, що ОСОБА_1 діяв як перевізник, а відтак і не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Із цих підстав, не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил і доводи апеляційної скарги про те, що вантаж був направлений громадською організацією «Ротарі Клуб Бая Маре 2005» (Rotary Club Baia Mare 2005) громадській організації «Ротарі Клуб Ужгород-Скала», як гуманітарна допомога, помилка у декларації не призвела до заподіяння шкоди державному бюджету.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що виявлений товар, який не був заявлений у декларації та інших товаросупровідних документах, на загальну суму 1807724 грн, дійсно ввозився ОСОБА_1 як гуманітарна допомога.

-11-

Також апеляційний суд враховує надані митним органом витяги з АСМО «Інспектор», відповідно до яких ОСОБА_1 у 2022 році регулярно здійснював перетин митного кордону України, що свідчить про обізнаність останнього з особливостями процедури митного оформлення товарів та порядком його здійснення.

Крім того, стороною захисту не надано документально підтверджених відомостей (листів, повідомлень, відповідей тощо), які б підтверджували доводи про допущену відправником товару помилку щодо часткової невідповідності переміщуваного товару відомостям, зазначеним у митній декларації та інших товарно-супровідних документах.

Відсутні в матеріалах справи та не надані стороною захисту й відомості про осіб, які уповноважили ОСОБА_1 на переміщення товарів через митний кордон України (доручення, тощо).

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад порушення митних правил, передбачений ст. 472 МК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявними в матеріалах справи і наведеними вище доказами, беззаперечно підтверджується той факт, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме: картонні коробки з сумками на пояс (бананки) торгової марки «NIKE», нові, країна виробництва В`єтнам у кількості 1391 шт, в кожній з яких знаходились: мило торгової марки «Trida de Luxe», нове, країна виробництва Туреччина, 100 гр 1 шт; зубна паста торгової марки «Karsten International BV», нова, країна виробництва Індія, 75мл 1 шт; антисептик, торгової марки «Fourplus», новий, країна виробництва Китай, 100 мл, 1 шт; захисна маска на обличчя з тканини чорного кольору з написом «CK Calvin Klein Jeans», нова, торгової марки «Calvin Klein Jeans», країна виробництва Туреччина 2 шт, а також 6 картонних коробок із взуттям іноземного виробництва, новим, торгової марки «NIKE» різних моделей упаковане у коробку виробника в кількості 53 пари.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що саме по собі твердження про відсутність умислу не може вважатись безумовною підставою для висновку про відсутність правопорушення, а переміщення даного товару через митний кордон та незаявлення про нього у митній декларації безумовно є порушенням митних правил у даному випадку з боку перевізника, який міг і повинен був переконатися у відповідності переміщуваного товару наявним товарно-супровідним документам, після чого зазначити у митній декларації точні та достовірні відомості про такий товар.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, і його дії підпадають під ознаки цього порушення.

Таким чином, докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за ст. 472 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що з метою підтвердження зазначених у апеляційній скарзі доводів стороною захисту не заявлялось клопотань про

-12-

приєднання або витребування доказів по справі, виклик та допит свідків тощо, і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення.

Перевіряючи судове рішення суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд бере до уваги таке.

Санкція ст. 472 МК України, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови передбачала накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, транспортних засобів з конфіскацією таких товарів, транспортних засобів.

На даний момент, у зв`язку з набранням чинності Законом України № 4323-IX від 25.03.2025, санкцією ст. 472 МК України передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів або без такої.

Тобто санкція ст. 472 МК України у редакції Закону України № 4323-ІХ пом`якшує відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 34 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини за яких його вчинено, особу правопорушника, ступінь його вини, вік 68 років, відсутність у матеріалах справи відомостей, які б характеризували його з негативної сторони, та даних про те, що він раніше притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що розмір штрафу 100 % вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1806724 грн, у даному випадку є занадто суворим та не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

-13-

Враховуючи встановлені апеляційним судом та наведені вище обставини, а також вимоги ст. 8 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення на ОСОБА_1 за ст. 472 МК України адміністративного стягнення у виді штрафу, пом`якшивши його розмір до 50 (п`ятдесяти) відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 903362 грн.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 465 МК України конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчиненням ним нових адміністративних правопорушень, у тому числі порушення митних правил, а відтак являється справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Сочки В. І. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 527 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну захисника-адвоката Сочки В. І. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2025 щодо ОСОБА_7 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 903362 (дев`ятсот три тисячі триста шістдесят дві) грн із конфіскацією у дохід держави товарів, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0474/30500/22 від 19.04.2022.

У решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2025 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя