Провадження № 3/742/540/25
Єдиний унікальний № 742/1715/25
Постанова
10 липня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., особи яка притягується до адміністравтиної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-
за ч.1 ст.130 КУпАП,
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення 13 березня 2025 року, об 00 год 33 хв., по вул.Київська, 152, ОСОБА_1 , керував автомобілем Mitsubishi Galant д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті за допомогою приладу «Драгер» № 6820 або в медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованому діянні не визнав та показав, що він дійсно знаходився в районі мікрорайону Сороченці і коли пролунав сигнал тривоги він направлявся до додому в укриття. Його зупинили працівники поліції та запропонували пройти обстеження на стан сп`яніння. Він погодився, але оскільки виникла небезпека та було оголошено тривогу, то він запропонував пройти обстеження після закінчення тривоги. Оскільки він спиртні напої не вживав, а працівники поліції наполягали на проходженні обстеження під час тривоги, то він був вимущений телефонувати в поліцію на номер «102», щоб повідомити про протиправні дії працівників поліції.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Надаючи аналіз вище вказаним нормам, суд констатує, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУПАП за порушення п.2.5 ПДР України настає за умови виявлення працівниками поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння та в зв`язку відмовою водія від проходження обстеження на стан сп`яніння. Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти обстеження на стан сп`яніння за відсутності ознак сп`яніння є незаконною і тому сам факт відмови водія від проходження обстеження на стан сп`яніння за відсутності доказів наявності ознак сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269874 від 13.03.2025 року в якому зазначено, що 13 березня 2025 року, об 00 год 33 хв., по вул.Київська, 152, ОСОБА_1 , керував автомобілем Mitsubishi Galant д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті за допомогою приладу «Драгер» № 6820 або в медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2);
відеозапис з бодікамери поліцейського на якому зафіксовано спілкування працівника поліції та водія ОСОБА_1 . На запитання працівнка поліції водій повідомляє, що він їде в укриття. Працівник поліції вказує, що він відчуває запах алкоголю і пропонує водію пройти обстеження на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Водій зазначив, що він погоджується пройти обстеження, але після відміни сигналу «Тривога». На що працівник поліції вказав, що він повинен пройти обстеження негайно, оскільки він не знає коли закінчится «Тривога». Працівник поліції продовжив наполягати на негайному проходженні огляду на стан сп`яніння вказуючи, що з ротової порожнини він відчуває запах алкоголю та млява мова. Водій заперечив наявність від нього запаху алкоголю, а нібито млявість мови він пояснив хвилюванням.
направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому вказано, що водій відмовився від медичного огляду у КНП «ПЦМЛ».(а.с.3);
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому прописано, виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Водій відмовився від огляду.(а.с.4);
Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. В той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Так, Пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 ) «передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, зазначеними у пункті 4 розділі 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.
Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції після зупинки відразу ж запропонували водію пройти обстеження на стан сп`яніння.
Зазначена в протоколі ознака сп`яніння, а саме млява мова, є безпідставною, оскільки з відеозапису та з розмови ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що його мова як в судовому засіданні так і на місці зупинки нічим не відрізняється, а отже дана обставина не може свідчити про наявність ознак наркотичного сп`яніння.
Також, відсутні будь-які докази того, що у ОСОБА_1 на місці зупинки була така ознака алкогольного сп`яніння , як запах алкоголю з ротової порожнини , оскільки відеозаписом запах не передається, а водій заперечує наявність від нього запаху алкоголю.
З метою з`ясування вказаних вище обставин, судом неодноразового вживалися заходи для допиту в судовому засіданні працівників поліції, які складали адміністративні матеріали, але жодного разу працівники поліції в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, що позбавило суд можливості їх допитати з приводі наявності ознак сп`яніння.
Крім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції зробив висновок про запах алкоголю з ротової порожнини знаходячись поруч з автомобілем , а зі слів водія запах міг бути з автомобіля в якому перед цим знаходилася дівчина .
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, суд констатує, що останній містить лише інформації про нібито вчинене ОСОБА_1 правопорушення , а відомості викладені в ньому не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, а отже він не може бути єдиним беззаперечним доказом винуватості останнього.
Таким чином суд констатує, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалось ОСОБА_1 без явних на те причин.
Крім того, з відеозапису вбачається, що водій погодився на проходження обстеження на стан сп`яніння після закінчення «Повітряної тривоги », але працівники поліції не вжили жодних заходів для спрямування водія до найближчого укриття та проведення обстеження після закінчення «Повітряної тривоги», а отже на переконання суду матеріали справи не містять відомостей про беззаперечну відмову водія пройти обстеження.
На переконання суду невжиття працівниками поліції заходів щодо спр`ямування водія до укриття під час «Повітряної тривоги» та наполягання пройти обстеження негайно до закінчення «Повітряної тривоги» ставило під загрозу життя водія, а отже дана вимога, негайно пройти обстеження без дотримання правил безпеки не свідчить про її правомірність, та як наслідок не може бути розцінена, дія водія який наполягав на огляді після закінчення «Повітряної тривоги», як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, а також доказів беззаперечної відмови у проходженні обстеження на стан сп`яніння.
Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення п. 2.5 ПДР , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, суд констатує, що наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів не достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1,ч.1 ст.130,221,283,308 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.
Суддя: Анатолій КОВАЛЕНКО