Справа № 136/821/25
провадження №3/136/252/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянин України, пенсіонер, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 313513 встановлено, що 27.04.2025 о 20 год. 10 хв. в с. Вахнівка, по вул. Соборна, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за обставин вказаних у протоколі не визнав, суду пояснив, що 27.04.2025 в вечірню пору доби вони з дружиною та онуком повертались від свахи до дому в с. Брицьке на транспортному засобі ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , та були зупинені працівниками поліції в с. Вахнівка по вул. Соборна, які почали звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що він заперечував, оскільки не вживає спиртних напоїв із наявною у нього тяжкою хворобою, тоді як на дворі було жарко та пив квас, утім на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager погодився, за результатами його продуття працівник поліції констатував перебування його в стані сп`яніння, з чим він категорично не погодився, повторно огляд на місці не пропонувався, його доводи до уваги не брались, було запропоновано проїхати до медичного закладу в м. Липовець, що є віддаленим населеним пунктом, а оскільки він перебував із дружиною та малолітнім онуком, на дворі була пізня пора доби, він їх не міг залишити, в іншому населеному пункті, то від проходження огляду відмовився, а працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що він категорично заперечував та винесено постанову за ч.10 ст.121 КУпАП, при цьому, дії та рішення працівників поліції не оскаржував, так як вперше притягується до адміністративної відповідальності, добросовісно виконував все життя закони досягнувши пенсійного віку.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313513, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище, у двох екземплярах, оскільки від його отримання та підпису водій відмовився, про що міститься запис у відповідних графах протоколу;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,54 %0, огляд проводився за допомогою алкотестера Drager 6820,

- роздруківка тесту з приладу Драгер 6820 від 27.04.2025 тест №470, результат тесту 0,54 %0, зазначено, що водій відмовився від підпису;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.04.2025, відповідно до якого огляд гр. ОСОБА_1 було проведено у зв`язку із виявленими у нього ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6810, результат тесту 0,54 %0;

- постанова серія ЕНА №4598601 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.10 ст.121 КУпАП, у зв`язку із керуванням транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки; не увімкненням світлових покажчиків повороту відповідного напрямку; перевезення дитини ріст якої менше 150 см без спеціального приладу, а саме авто крісла, з відсутнім полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

- Акт огляду тимчасово затриманого транспортного засобу від 27.04.2025 о 20:54 год., а саме: ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб поміщено ФОП « ОСОБА_2 БР»;

- відеозапис CD-диску з нагрудної камери поліцейського, який був безпосередньо переглянутий судом, на якому зафіксовано нерухомий транспортний засіб ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля якого стоїть ОСОБА_1 , а працівник поліції вказує на необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого одразу дістає прилад Драгер, надає ОСОБА_1 мундштук, який не вставляючи у прилад останній продуває, вставивши мундштук у прилад він одразу видає показник, який озвучений працівником поліції як позитивний, а оскільки продуття відбулось без приладу, то працівник поліції, вставивши мундштук, пропонує прилад продути, після кількох спроб у проміжку із сигналами, прилад показав 0,54 %0, працівник поліції констатує перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та повідомляє, що стосовно нього буде складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, тобто керування у стані алкогольного сп`яніння, на що останній категорично повідомляє, що він не вживав та взагалі не вживає спиртних напоїв, у зв`язку із наявною у нього хворобою, його поведінка відповідає обстановці, він повідомляє працівникам усі необхідні дані та надає документи, працівник поліції повідомляє, що правоту будете доводити в суді, а транспортний засіб буде відправлений на штраф майданчик, а якщо він не погоджується із показниками, то можливо доставити до медичного закладу в м. Липовець для проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 відмовляється, мотивуючи тим, що пізня пора, а з ним знаходиться онук та дружина, що зафіксовано на відеокамері, у подальшому працівники поліції оформляють матеріали про адміністративні правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено довідку з КНП «Турбіський селищний центр первинної медико-санітарної допомоги Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» Вахнівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини №91 в якій вказується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з приводу діагнозу Псоріаз розповсюджений, прогресивна стадія, пацієнт отримує постійне лікування.

Згідно медичних документів оформлених КНП «Вінницький обласний клінічно-венерелогічний центр» констатовано лікарем діагноз псоріаз прогресивна стадія, хворіє з дитинства.

Окрім цього, в судовому засіданні ознаки наявної хвороби ураження кінцівок рук очевидні в ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 313513 від 27.04.2025, ОСОБА_1 висунуто обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував, підтвердив, що здійснив оплату штрафу за постановою серія ЕНА №4598601 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2025, оскільки дійсно мало місце перевезення дитини без автокрісла, при цьому категорично заперечував перебування його у стані сп`яніння, вказував на незгоду із показниками приладу.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша ст.130 КУпАП, передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У ст.251 КУпАП визначено поняття доказів.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів ст.254КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 279 КУпАП, при розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті.

Системний аналіз приписів ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначає, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому, стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Суть порушення, яке має значення для справи, формулюється у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини особи у скоєному.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює ст.266 КУпАП, Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі - Інструкція), Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок).

З аналізу вказаних нормативно правових актів, слідує, що у разі згоди особи із оглядом проведеним працівником поліції за допомогою спеціального технічного приладу, що зафіксовано роздруківкою спеціального технічного приладу за допомогою якого проводився огляд, якщо він має такі функції, на місці зупинки транспортного засобу, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. У випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я, на підставі направлення виданого у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У той же час суд звертає увагу, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, яка має проводитись із дотримання суворої процедури визначеної законодавцем.

Суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, отож має бути дотримано правомірної правової поведінки.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 313513, 27.04.2025 о 20 год. 10 хв. в с. Вахнівка, по вул. Соборна, Вінницького р-ну, Вінницької обл., ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

У той же час, як вбачається із долучених до протоколу доказів, ОСОБА_1 був незгоден із показниками приладу, вчинив дії щодо ухилення від огляду в медичному закладі, в підтвердження чому є направлення на огляд, обставини зафіксовані на відеокамеру, тобто відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, оскільки по суті вона становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушенню, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

За таких обставин, враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом лише в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі наданих доказів, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН