Справа № 175/4641/25
Провадження № 3/175/1977/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" липня 2025 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли від БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головного сержанта 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АБА №010386, ОСОБА_1 , 11.01.2025 року о 22 год 26 хв., керував транспортним засобом «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Паркова біля буд. 1 у м. Краматорськ, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Коваль В.С., через канцелярію суду подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначила, що 11.01.2025 року о 22 год 26 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного сержанта 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , керував транспортним засобом по вул. Паркова біля буд. 1 у м. Краматорськ, діючи в умовах крайньої необхідності, виконуючи бойовий наказ командира для не допуску прориву противника в район оборони в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим на його дії розповсюджується дія «бойового імунітету». При цьому ОСОБА_1 не може зазначити, на виконання яких саме військових завдань він їхав, з метою нерозголошення воєнної таємниці. Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 при керуванні ним транспортним засобом не завдано шкоди іншим особам, не вчинено ДТП, не травмовано сторонніх осіб, а тому не було завдано такої шкоди, яка б переважала над суспільним інтересом щодо інших осіб. Також захисник звертає увагу на ряд процесуальних порушень, а саме: відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Приймаючи до уваги, що ч. 1 ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 порядок огляду водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння передбачає два етапи:

1) на першому етапі поліцейський пропонує водію пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів;

2) другий етап огляду може відбутися в тому разі, якщо водій незгоден на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоден з його результатами тоді огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Для встановлення складу правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею був досліджений відеозапис, з якого вбачається, що на «22:45 хв.» ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки «не вбачає підстав».

При цьому суддя не бере до уваги твердження захисника про те, що відеозапис є неповним, у зв`язку з чим є неналежним доказом, оскільки в матеріалах справи наявна частина відеозапису, яка безпосередньо стосується фактичних обставин справи, та відображає склад адміністративного правопорушення і є достатньою для правильного вирішення справи.

Також суддя критично ставиться до доводів захисника, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі та не вбачає підстав для застосування до дій ОСОБА_1 «бойового імунітету», з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" були внесені зміни до Закону України «Про оборону України» та визначено поняття "бойовий імунітет, що є звільненням військового командування, військовослужбовців, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України", від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України".

Тобто, зазначеною нормою передбачено звільнення військовослужбовців від відповідальності саме за понесені втрати: особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, а також наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, про що зазначила захисник у клопотанні, ОСОБА_1 при керуванні ним транспортним засобом ніяких втрат бойового характеру понесено не було.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що протягом всього спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 жодного разу не зазначив про те, що виконує в момент зупинки транспортного засобу виконував доручення або бойове розпорядження свого командування, натомість, продовжував перебувати на місці зупинки майже годину.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що всі доводи захисника, викладені в клопотанні про закриття провадження по справі, є безпідставними та спрямованими на уникнення ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суддя доходить висновку, що матеріали справи повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника суддя вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 213, 221, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, стягнувши суму на номер рахунку: UA0004001, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП), Код платежу (КЕКД) 21081300.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Суддя Т. С. Журавель