3/441/316/2025 441/687/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.07.2025 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291627 від 05.04.2025, ОСОБА_1 05.04.2025 в 00:00:00 у м.Городок, по вул. Львівська, 82, керував автомобілем Вольсваген-Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, сухість в порожнині рота, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеофіксацію на камеру поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 10.07.2025 в судове засідання не з`явився з підстав перебування на лікуванні, подав чергову заяву про відкладення розгляду матеріалів, та подав клопотання про закриття провадження у справі .

Судом призначалась справа до розгляду на 24.04.2025, 19.05.2025, 10.06.2025, 04.07.2025 та відкладались за клопотанням ОСОБА_1 .

Суд, враховуючи строки розгляду справи та кількість заяв про відкладення, ухвалив розглянути матеріали за відсутності особи стосовно якої складено протокол та на підставі наявних доказів.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, з врахуванням мотивів викладених у заяві ОСОБА_1 , прийшов наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995р. зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.130 ч. 1 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 291627 від 05.04.2025, ОСОБА_1 05.04.2025 в 00:00:00 у м.Городок, по вул. Львівська, 82, керував автомобілем Вольсваген-Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, сухість в порожнині рота, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеофіксацію на камеру поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, із долучених до матеріалів справи та досліджених доказів вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції в м.Городок Львівської області о 15.45 год. 05.04.2025, про таке свідчить також записи в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та записи з нагрудної камери поліцейського.

Доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в 00.00 год. 05.04.2025 з ознаками наркотичного сп`яніння, як про це йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 291627 від 05.04.2025, до адмінматеріалів не долучено.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).

При постановленні рішення також враховую, що не доведено порушення ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху, інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, і як наслідок, необхідності ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, в суді не встановлено доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і під час судового розгляду таких не добуто.

Керуючись ст. 9, п.1 ст. 247, ст. ст. 251-252, ст. 283, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Яворська Н.І.