Провадження № 3/127/4098/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого лікарем онко-отоларингологом, лікарем-дублером складу експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в комунальному некомерційному підприємстві «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради»,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи включеним до складу лікарів-дублерів, які мають право здійснювати оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи при комунальному некомерційному підприємстві «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради», являючись згідно пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 29.04.2025 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що дійсно не вжив достатніх заходів для своєчасного подання декларації, оскільки достеменно не знав про строк подання декларації. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати, враховуючи те, що правопорушення ним вчинене вперше.

В судовому засіданні прокурор Михайлина О.М. просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з копії наказу № 1 від 04.01.2011 ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-отоларинголога відділення пухлин голови та шиї з 04.01.2011.

Наказом директора КНП «ПРЦО ВОР» №35 від 30.01.2025 затверджено перелік лікарів-дублерів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в КНП «ПРЦО ВОР», до якого був включений ОСОБА_1 .

Наказом директора КНП «ПРЦО ВОР» №3 6 від 3 0.01.2025 визначено, що у разі відсутності члена ЕК ОПФО завідувач структурного підрозділу або в.о. завідувача призначає лікаря - «дублера» для участі в складі ЕК ОПФО та повідомляє заступника директора з ОМР до 9:00 ранку дня засідання експертної команди.

Відповідно до наданих матеріалів та пояснення заступника медичного директора з організаційно-методичної роботи КНП «ПРЦО ВОР» лікарям- дублерам через робочі групи месенджерів неодноразово доводили вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», нагадували про обов`язок подання щорічних декларацій до 31 березня 2025 року, та ознайомили лікарів з додатками до наказів хто із них включений до складу таких експертних команд в якості лікарів-дублерів.

Окрім цього, в КНП «ПРЦО ВОР» 03.10.2024 наказом директора № 391 від 03.10.2024 затверджено антикорупційну програму КНП «ПРЦО ВОР» на 2024-2025 роки.

Відповідно до вказаної антикорупційної програми пп. 1, п. 2 ч. 1 Розділу II визначено що керівництво, працівники та представники КНП «ПРЦО ВОР» зобов`язані дотримуватися вимог Закону України «Про запобігання корупції», цієї Програми та прийнятих на їх виконання внутрішніх документів, а також забезпечувати реалізацію цієї Програми.

Відповідно до наданих відомостей до вказаної Програми, усі працівники КПП «ПРЦО ВОР» були під підпис ознайомленні з нею.

Згідно до пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Останні зміни до Закону України «Про запобігання корупції» Верховна Рада України внесла Законом України від 19.12.2024 № 4170-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико- соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», який набрав чинності 31.12.2024.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року

2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

3) декларація кандидата па посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Окрім цього, відповідно до п. 2 «Подання декларацій особами, які включені до Переліку лікарів у період з 01.01.2025 до 31.03.2025 включно» питання 11-2 «Які декларації необхідно подати головам та членам експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи?» роз`яснення щодо фінансової доброчесності від 28.01.2025 роз`яснено обов`язок про необхідність подання:

декларацію кандидата на посаду за 2024 рік - протягом 10 календарних днів з дня включення до Переліку лікарів;

щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2024 рік - до 31.03.2025 включно.

Так, відповідно до відповіді НАЗК №47-10/14428-24 від 07.03.2024, за аналогічною ситуацією, роз`яснено, що коло осіб, які зобов`язані подавати декларації, передбачені ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не є тотожними, обсяг відомостей, які відображаються у «декларації кандидата на посаду» обмежений у порівняні з іншими деклараціями (ч. 4 ст. 46 Закону), а також суб`єктами відповідальності за правопорушеннями, передбаченими ст. 172-6 КУпАП та ст. 366-2, 366-3 КК України є лише особи, які відповідно до ч. 1,2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконанні функцій держави або місцевого самоврядування.

Зважаючи на вищенаведене, декларації, передбачені ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 45 Закону мають різне правове призначення для встановлення фактів, що мають юридичне значення, а отже, подання «декларації кандидата на посаду» не звільняє особу від подання «щорічної декларації» за той самий звітний період, а також від відповідальності за її неподання чи несвоєчасне подання.

Тобто, ОСОБА_1 , відповідно до вимог зазначених норм Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 29.04.2025 о 13:52 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2024 рік.

Наведені вище обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з необхідністю, правилами та порядком подання електронних документів як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відсутності поважних причин несвоєчасності подання таких документів.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції судом не встановлено.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 477 від 17.06.2025, роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; матеріалами наданими з КНП «ПРЦО ВОР» та іншими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи включеним до складу лікарів-дублерів, які мають право здійснювати оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи при комунальному некомерційному підприємстві «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради», являючись згідно пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 29.04.2025 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя