Справа № 215/704/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О., розглянувши подання Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питань пов`язаних з виконанням постанови суду, відповідно до положень ст. 304 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2025 Тернівський районний відділ м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з вказаним поданням, яке мотивоване тим, що 04.04.2023 до Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, надійшла постанова від 09.03.2023 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. У цей же день, 04.04.2023, повторно 17.04.2023 правопорушнику за вказаною у постанові суду адресою, був направлений виклик до органу пробації на 4.04.2023 та 27.04.2023 для постановки на облік та подальшого відбування міністративного стягнення. Однак, на вказані дати ОСОБА_1 до органу робації не з?явився з невідомих причин.

28.04.2023, 20.07.2023, 04.09.2023 при перевірці адреси зазначеної у рішенні суду, як місце проживання правопорушника: АДРЕСА_1 , не надалось можливим встановити зв`язок з правопорушником або з особами, котрі з ним можуть проживати, так як двері даного помешкання ніхто не відчиняв. Сусіди відмовилися надавати будь - яку інформацію користуючись своїми Конституційними правами.

У подальшому з правопорушником та з особами з котрими він може проживати встановити зв`язок не виявилося можливим.

До Тернівського районного суду неодноразово направлялись матеріали, для вирішення питання пов?язаного з виконанням постанови суду відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 304 КУпАП, а саме: 07.07.2023, 07.08.2023, 06.10.2023. В задоволенні подань органу пробації, постановами суду від 13.07.2023, 18.08.2023, 11.10.2023, відмовлено.

13.10.2023 органом пробації встановлено, що правопорушника мобілізований до лав ЗСУ. В цей же день направлено запити до ДВС України у Тернівському районі м. Кривого Рогу та до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

06.03.2024 ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України повідомлено орган пробації, про те, що ОСОБА_1 з 22.05.2023 зараховано до списків ВЧ НОМЕР_2 і він дійсно проходить військову службу.

У подальшому, на запит органу пробації військовою частиною НОМЕР_2 19.03.2025 поінформовано Тернівський районний відділ м. Кривого Рогу про переведення ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України. Цей факт 08.04.2025 підтверджено повідомленням з ВЧ НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Таким чином, постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не виконується через те, що на теперішній час останній є військовослужбовцем та проходить службу за мобілізацією, що унеможливлює виконання ним даного адміністративного стягнення, а тому просить припинити виконання постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Так, при вирішенні цього питання судом враховується, що відповідно до положень статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП, суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день. Суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Судом встановлено, що постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, стягнуто в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно норм ч.ч. 1-2 ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 325-1 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Згідно ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт регламентований наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт».

Відповідно до ст.325-4 КУпАП, у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.15.1 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції №474/5 від 19.03.2013, виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт припиняється, а порушник знімається з обліку, зокрема, у зв`язку із наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду, після отримання відповідного судового рішення.

Так, судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт не була виконана з об`єктивних причин, зокрема, дія воєнного часу та перебування останнього на військовій службі за призовом по мобілізації, що унеможливлює виконання постанови суду.

При цьому, суд вважає, що уповноваженим органом з питань пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для виконання постанови суду, відповідно до вищевказаного Порядку.

При цьому, зазначеним Порядком передбачено право уповноваженого органу з питань пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що КУпАП не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням постанов про накладання адміністративного стягнення, зокрема, строків давності виконання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Як вже зазначалось, законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно з яким, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Таким чином, порушується інший фундаментальний принцип права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням, на підставі ст.80 КК України, звільняються судом від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду, в той час, коли адміністративне правопорушення, на відміну від кримінального правопорушення, є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним у вказаній справі застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, та припинити виконання стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на теперішній час проходить військову службу в зв`язку з введенням воєнного стану, тобто на останнього розповсюджується дія Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким не передбачено підстав для демобілізації або тимчасового припинення виконання особою військових обов`язків для залучення до виконання іншої оплачуваної суспільно корисної праці.

Таким чином, судом встановлено, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не виконується з об`єктивних причин протягом майже двох років з моменту набрання законної сили, у зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють її виконання, а саме через те, що на теперішній час останній є військовослужбовцем та проходить службу за мобілізацією

На підставі викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд вважає за можливе подання представника уповноваженого органу з питань пробації задовольнити та припинити виконання стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023.

Керуючись ст.ст.2, 7, 298, 304, 325-1, 325-4 КУпАП, ст.80 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в порядку ст. 304 КУпАП, щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023 відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити виконання стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, накладеного постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: