Справа №333/4478/25
Провадження №3/333/1866/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має інвалідність 1-ї групи,

до адміністративної відповідальності, передбаченої за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2025 року о 08 годині 10 хвилин гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, б. 10, у приміщенні Запорізької обласної клінічної лікарні, зайшла до кабінету завідувача гінекологічного відділення ОСОБА_2 , де вчинила конфлікт, після чого в ординаторській перешкоджала проведенню медичного огляду пацієнтів, чіплялась до оточуючих, виражалась нецензурною лайкою, блокувала прохід, чим порушила внутрішній розпорядок роботи цієї лікарні, принизила честь та гідність оточуючих, вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала своєї вини у інкримінованому правопорушенні, пояснила, що вона не кричала та інших дій, зазначених в протоколі не вчиняла. Лікар, який її лікує, поводився не етично, не хотів приймати її, потім проводив її прийом в коридорі лікарні при інших пацієнтах. Коли вона заходили до завідуючого гінекологічного відділення, ніяких нарад він не проводив.

ОСОБА_1 під час судового провадження надані письмові пояснення, в яких вона зазначила наступне.

«…08:00 годині 15.04.2025 року у мене була призначена зустріч з медичним директором КНП ЗОР Запорізька обласна клінічна лікарня ОСОБА_3 де повинен був присутній завідувач гінекологічного відділення ОСОБА_2 , про що ми домовилися 14.04.2025 року, коли я перебувала на консультації у ОСОБА_2 і тоді він звинуватив мене у шантажі, при цьому після консультації він надав мені невірно заповнений консультативний висновок та недійсне направлення до лікаря алерголога. Приїхавши до лікарні о 08:00 годині на прийом, до ОСОБА_3 , я спостерігала в коридорі, що завідувач гінекологічного відділення ОСОБА_2 зайшов до кабінету медичного директора. Запрошувати мене ніхто не збирався. Пройшло 10-15 хвилин, я постукала до кабінету, а вони почали виходити з нього говорячи, що вони зайняті і пішли.

Посидівши в коридорі та зрозумівши, що медичний директор в котрий вже раз призначає мені зустріч та не приймає, я вирішила піти і попросити виправити мені консультативний висновок ОСОБА_2 від 14.04.2025 та направлення до лікаря алерголога, у зв`язку з тяжким станом здоров`я поки я знаходжусь там. Підійшовши до кабінету ОСОБА_2 коридор був пустий, я постукала до кабінету та попросила зайти на 1 хвилинку, щоб виправити документи. В той час в кабінеті нікого не було, але в свою сторону на прохання допомоги, я почула грубі слова образи та незадоволення та відмови в цьому. Він сказав, що я розмовляти

з вами не буду, хоча була призначена зустріч. Після цього він викликав юристку лікарні. Після приходу юристки, яка заявила що я ходжу до лікарні вже 2 роки не лікуватися, а тероризую лікарню, чим порушила мої права.

Після того, як ОСОБА_2 імітував дії виправлення консультативного висновку на прохання юристки, він вийшов з кабінету не ознайомивши його змістом мене. Щоб ознайомитися, я попросила юристку, на що вона в грубому тоні сказала, що нічого робити не буде, і щоб я покинула взагалі територію лікарні, чим мене принизила. На мої слова прохання, що мені не виправили не всю інформацію, вона викликала наряд поліції і заборонила мені виходити з кабінету лікаря.

Приїхавши поліцейські, не представилися, вели себе, як давні друзі з юристкою, весь час домовлялися, що зі мною робити, весь час насміхалися. Почали в кабінеті до мене підвищувати голос і вказувати, що застосують до мене фізичну силу, і що вони викликали спец, бригаду, що вона приїде і забере мене куди потрібно. Після того, як я захотіла до туалету, завітавши до нього, після цього я вирішила, Ще раз попросити виправити направлення до алерголога і постукала до ординаторської. Відкривши двері, я вибачилася і помітила, що консультативний прийом уже завершився і ОСОБА_2 і пацієнтка з донькою направлялися до виходу з ординаторської, і я разом з ними вийшла. Після цього на моє прохання ОСОБА_2 в грубому тоні відмовив та пішов сам до свого кабінету. Після цього я направилась до виходу з відділення, але ступивши крок, я відчула біль у грудній клітині від удару кулака та зробленої ззаду з спини підніжки, я впала, на підлогу на спину. При цьому перебувавши в лікарні, жоден з медиків та людей до мене не підійшов і не надав допомоги. Відчуваючи біль та відчай я навколішках ледве підповзла до лавки і ледь зібралася до неї. Почала плакати та зрозуміла що патрульний зі значком номер НОМЕР_1 застосува до мене фізичну силу, бо я хотіла покинути лікарню. Я почала телефонувати доньці, але вона спочатку не відповідала. Потім, я зателефонувала на 102 і попросила допомоги і розповіла всю ситуацію, що склалася. Патрульний наряд поліції так і не прибув, допомоги, я так і не отримала. Зібравшись з останніми силами та відчуваючи біль, я попрямувала до виходу з лікарні, весь цей час поліцейські разом з юристкою насміхалися наді мною та ходили за мною. На 2 поверсі заблокували мені вихід з лікарні до приїзду спец, бригади.

За цей час мені зателефонувала донька, я її розповіла ситуацію, і вона почала їхати за мною, в той час подзвонивши на 102 і викликала теж наряд поліції, який теж не приїхав. Коли приїхала спеціалізована бригада, психіатр провів мені огляд і на питання поліцейського ви її забираєте, лікар сказав, вона здорова її допомога не потрібна і спец, бригада покинула лікарню. Після цього юристка була вкрай незадоволена, агресивно себе поводила, висловлювала до мене претензії, що мені все ж таки потрібна психіатрична допомога, вважала себе лікарем психіатром. Поліцейські поїхали. До приїзду доньки знаходилася у коридорі і ні з ким не спілкувалася.

Всі ті слова, які під копірку пишуться в медичній документації, що я нібито вчиняла хуліганські дії, є не правдою, також що вони ніколи не відмовляли мені в медичній допомозі, теж не є правдою, і весь цей наклеп, погрози, що я неадекватна людина, що я вчиняю хуліганські дії почався після того, як я почала відстоювати свої права на якісну медичну допомогу. На даний час моє звернення про неналежне надання медичної допомоги та підробку офіційних документів та дискримінацію ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та працівниками ЗОКЛ знаходиться на розгляді у Уповноваженого Верховної ради України з прав людини..».

Також від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення з приводу протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, в яких вона зазначила, що при складанні протоколу не правильно зазначено її зареєстроване місце проживання, не вказано адреси проживання свідків та потерпілого, її не запитували де вона працює чи має інвалідність. Зазначені в протоколі обставини не відповідають дійсності. При складанні протоколу поліцейський перекрутив надану нею йому інформацію щодо обставин події, не роз`яснив їй вголос процесуальні права, чим обмежив її права. При оформленні адміністративного протоколу не дотримана спеціальна процедура для осіб з інвалідністю. В протоколі не наведені докази її винуватості у вчиненні цього правопорушення. Поліцейським відомості про дату призначення судового засідання внесені вже після вручення їй копії протоколу, бо в її примірнику така дата відсутня. В матеріалах справи присутня заява про повідомлення її шляхом надсилання смс-повідомлення, від її імені, яке вона не підписувала. На підставі вищевказаного ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Пономаренко О.О. просив закрити провадження у справі, посилаючись на наступне. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази, окрім показів одного свідка. Тобто, немає в матеріалах даної справи жодних доказів, окрім показів, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне порушення №680846 відносно подій, які сталися 15.04.2025 року, складено лише 20.05.2025 року, тобто більше ніж через місяць після зазначених у ньому подій. В заяві про вчинення адміністративного правопорушення від 23.04.2025 року немає посилань на обставини події, що нібито сталися 15.04.2025 року. Натомість вказується про нібито систематичність хуліганських дій з боку ОСОБА_1 , чому, в свою чергу, немає жодних доказів та посилань у протоколі про адміністративне правопорушення №680846. Стаття 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. В самому протоколі №680846 вказується, що потерпілою особою є лікар ОСОБА_2 . Натомість у описовій частині протоколу №680846 немає жодних посилань на те, від яких саме дій ОСОБА_1 постраждав лікар ОСОБА_2 . Проте вказується, що діями ОСОБА_1 принижено честь та гідність оточуючих, блоковано прохід в ординаторську і проведення огляду та порушено внутрішній розпорядок КНП ЗОКЛ. Отже, будь-які докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (як і самих дій, зокрема), в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. Із чого можна зробити висновок про те, що протокол про адміністративне правопорушення №680846 було складено лише на підставі заяви директора КНП ЗОКЛ від 23.04.2025 року. В зв`язку із цим адвокат зазначив, ОСОБА_1 є невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитана, за клопотанням ОСОБА_1 , в якості свідка її донька ОСОБА_5 пояснила, що вона здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_1 15.04.2025 р. вона не змогла поїхати з нею до лікарні. Мама подзвонила їй і сказала, що поліція її не випускає з лікарні, просила забрати її. В зв`язку з повідомленими матір`ю обставинами, вона викликала поліцію. Коли приїхала до лікарні, близько о 10-00 год., юристка лікарні з нею та матір`ю грубо спілкувалася. Матір поскаржилась їй, що поліцейські застосували до неї фізичну силу, повалили на підлогу, вона вдарилась, внаслідок чого в неї боліла спина. Свідком події, описаних в протоколі про адміністративне правопорушення, вона не була.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він є завідуючим гінекологічного відділення КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня», 15.04.2025 р. він о 08-10 год. проводив нараду, раптом зайшла ОСОБА_1 та сіла на канапу. На прохання вийти, не реагувала, зазначила, що коли прийде директор, тоді вона вийде. Для продовження роботи вони вийшли до ординаторської, де продовжував проводити нараду та прийом пацієнтів. ОСОБА_1 порушила громадський порядок, виражалася нецензурною лайкою, на підвищених тонах виказувала свої вимоги, блокувала двері, своїми діями ОСОБА_1 заважала роботі працівників лікарні.

Відповідно до службової записки завідувача гінекологічного відділення КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_2 , адресованої Директору КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_6 , яка підписана співробітниками гінекологічного відділення: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Кіташевою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими, 15.04.25р. о 08-10 громадянка ОСОБА_1 перед проведенням ранкової оперативної наради з лікарями відділення зайшла без дозволу в службовий кабінет завідуючого гінекологічного відділення КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_2 , на прохання залишити його робоче місце відповіла категоричною відмовою, чим унеможливила проведення оперативної наради. Він був вимушений звернутися до фахівців юридичного відділу за допомогою, щодо вирішення конфліктної ситуації. В подальшому, оперативну нараду та амбулаторний прийом пацієнтів він проводив в ординаторській. Під час проведення консультації пацієнтці ОСОБА_13 , 1941 р.н., в присутності її доньки громадянка ОСОБА_1 без попереднього дозволу зайшла в ординаторську та заважала своєю поведінкою завершенню консультації, а далі блокувала двері та не давала можливості вийти з ординаторської ні йому, ні пацієнтці з донькою. Після того, як він з пацієнткою та її донькою все ж таки вийшов з ординаторської, ОСОБА_1 продовжувала блокування його руху. Ця ситуація відбувалася в присутності лікарів відділення, які перебували в той час в ординаторській та працівників юридичного відділу лікарні та співробітника поліції. Незважаючи на багаторазові порушення внутрішнього розпорядку лікарні та вищезазначену поведінку з боку ОСОБА_1 , їй жодного разу не було відмовлено в наданні медичної допомоги. Звертається з проханням про втручання у ситуацію, яка склалася, щодо забезпечення можливості професійно проводити лікувально-діагностичний процес у відділенні та захисту нашої професіональної честі та людської гідності.

З рапортів працівників КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_14 від 30.12.2024 р. , ОСОБА_12 від 26.12.22024 р., ОСОБА_2 від 30.10.2024 р., колективної заяви гінекологічного відділення даного закладу від 12.12.2024 р. на адресу ВП ; ЗРУП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що гр. ОСОБА_1 не одноразово була учасником конфліктних ситуацій з персоналом цього медичного закладу.

В заяві Директора КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_6 від 23.04.2025 р., адресованої до Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, зазначено, що представники комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (далі - КНП «ЗОКЛ» ЗОР) систематично змушені викликати працівників нацполіції щодо хуліганських дій гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній раз виклик поліції відбувся 16.04.2025. Громадянка ОСОБА_1 увірвавшись в кабінет завідуючого гінекологічним відділенням КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_2 почала кричати. Після прохання вийти з кабінету почала ображати лікаря, вимагала зазначити у висновку ту інформацію, яку вона вважає за потрібну. Працівники КНП «ЗОКЛ» ЗОР намагалися пояснити, що уся передбачена законодавством інформація у висновку є, але ОСОБА_1 не слухала та продовжувала кричати. Тривалі вмовляння покинути кабінет та надати лікарю можливість проводити прийом громадян не дали результату. ОСОБА_1 блокувала роботу лікаря. Також, коли пацієнти лікарні почали вмовляти її надати їм можливість отримати консультацію лікаря ОСОБА_1 почала сваритися з пацієнтами лікарні. Приблизно о 08-41 було викликано наряд поліції 102. На вмовляння працівників поліції покинути кабінет завідуючого ОСОБА_1 почала погрожувати поліцейським. З метою уникнення скарг інших пацієнтів, лікар ОСОБА_2 запропонував іншим пацієнтам перейти до іншого кабінету. Але під час прийому однією з пацієнток ( ОСОБА_13 ) ОСОБА_1 увірвалась до кабінету та заблокувала двері. Після сварки ОСОБА_13 з ОСОБА_1 вона все ж розблокувала двері та випустила ОСОБА_13 з донькою. Коли працівники поліції намагалися вивести її з приміщення, вона почала кидатися на поліцейських. Зважаючи на неадекватну поведінку ОСОБА_1 працівники поліції були змушені викликати спеціальну бригаду медиків. Коли ОСОБА_1 почула про виклик спецбригади її поведінка миттєво змінилась, вона заспокоїлась. Спеціальна бригада медиків не знайшла підстави для примусової госпіталізації. Медики та працівники нацполіції поїхали, але ОСОБА_1 знову почала поводитись агресивно паралізуючи роботу лікарні. Вважають, що її дії підпадають під санкцію статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово порушувала громадський порядок просимо вжити заходи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності.

Оцінивши дану заяву в сукупності з іншими доказами у справі суд дійшов висновку, що в ній допущена описка в даті викладеної події, а саме, замість правильного 15.04.2024 р. (дана дата підтверджується іншими доказами, зокрема поясненнями ОСОБА_1 ) зазначено 16.04.2025 р.

Враховуючи, що кожен доказ оцінюється зокрема і в сукупності з іншими доказами у справі, суд з врахуванням технічної описки, вважає дану заяву належним доказом у справі.

В протоколі серії №680846 від 20.05.2025 р. про адміністративні правопорушення, зазначено, що 15.04.2025 року о 08 годині 10 хвилин гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, б. 10, у приміщенні Запорізької обласної клінічної лікарні, зайшла до кабінету завідувача гінекологічного відділення ОСОБА_2 , де вчинила конфлікт, після чого в ординаторській перешкоджала проведенню медичного огляду пацієнтів, чіплялась до оточуючих, виражалась нецензурною лайкою, блокувала прохід, чим порушила внутрішній розпорядок роботи цієї лікарні, принизила честь та гідність оточуючих, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , що їй не роз`яснювали процесуальні права при складанні протоколу, спростовуються її підписом в ньому, зокрема і щодо роз`яснення їй прав передбачених ст.ст. 55, 56,59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Зазначені в запереченнях ОСОБА_1 недоліки, допущені в протоколі: щодо неправильного зазначення її зареєстрованої адреси проживання, не зазначення адреси потерпілого, не впливають на достовірність та належність цього доказу. Посилання ОСОБА_1 , що обставини, зазначені в протоколі не відповідають дійсності, спростовуються іншими дослідженими судом доказами.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення протягом місяця з дати звернення директора даного медичного закладу до поліції про притягнення ОСОБА_15 не впливає на його достовірність та належність як доказу.

Відповідно до листа ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 06.05.2025 р. на звернення ОСОБА_1 , останній повідомлено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що порушень дисципліни та законності з боку співробітників ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не встановлено.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

З огляду на вищевказане, суд вважає належними та достовірними доказами у справі вищевказані: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , службова записка останнього підписана ним та іншими працівниками вищевказаного медичного закладу, які по суті також підтверджують, викладені в цій записці обставини, заяви Директора КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_6 до відділу поліції.

Вислухав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її представника, потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, оцінивши вищевказані докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, що полягало в нецензурній лайці в громадських місцях та вчинення інших дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відсутні обставини для закриття провадження у справі з підстав, зазначених ОСОБА_1 та адвокатом Пономаренко О.О.

Суд, враховує характер скоєного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка має інвалідність 1-ї групи та потребує стороннього догляду, відсутність тяжких наслідків, у зв`язку з малозначністю правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП, вважає за необхідне звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.173, ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотань ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дану адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна