ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1762/25 Головуючий суддя І інстанції Лисенко О.О.
Апеляційне провадження № 33/818/1094/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Лисого В.В. на постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 26 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 05.03.2025 о11:41:00 м. Харків, проспект Героїв Харкова, 42, водій ОСОБА_1 керував т/зVolkswagen Golf , д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування та вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Лисий В.В. просить скасувати постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 26.05.2025 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційній вимоги захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишилось поза увагою той факт, що ОСОБА_1 не було відомо про існування постанови серії ЕНА №2933266 за ч.4 ст.126 КУпАП та постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.02.2025 у справі №932/11102/24, а також на час складання протоколу у цій справі термін позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023 у справі №205/9120/23 закінчився, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що долучена до матеріалів справи постанова серії ЕНА №2933266 за ч.4 ст.126 КУпАП не містить підпису ОСОБА_1 та вручення останньому копії цієї постанови.

07.07.2025 в судове засідання в суд апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Лисий В.В. не зявилися.

Разом з цим, ОСОБА_1 та захиснику Лисому В.В. направлялися судові повістки засобами поштового зв`язку за адресами місця мешкання останніх, що зазначені захисником в своїй апеляційній скарзі.

28.06.2025 захисник Лисий В.В. особисто отримав судову повістку, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.57).

01.07.2025 судова повістка, що направлялась за місцем мешкання ОСОБА_1 , що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262757 від 05.03.2025 та в апеляційній скарзі захисника Лисого В.В., повернулась до суду апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (арк.54-56).

Крім того, 24.06.2025 апеляційним судом також здійснювалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, що було призначено на 12 год. 15 хв. 07.07.2025, на номер мобільного телефону, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262757 від 05.03.2025, але SMS-повідомлення не було доставлено з тієї причини, що абонент тимчасово недоступний.

Натомість, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 особисто зазначав працівникам поліції відомості про своє місце мешкання та про свій номер мобільного телефону, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262757 від 05.03.2025. Із відомостями цього протоколу було ознайомлено ОСОБА_1 , які ним підтверджені особистим підписом (арк.1), а тому судом апеляційної інстанції виконані усі можливі процесуальні заходи щодо виклику ОСОБА_1 .

Апеляційний суд також враховує, що саме захисник Лисий В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 26.05.2025 , але він не з`явився в судове засідання в суд апеляційної інстанції та клопотань про відкладення апеляційного розгляду суду не подавав.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 зазначено про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2012 у справі «Пелевін проти України»).

Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження. Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється саме за апеляційною скаргою захисника Лисого В.В., який, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, також не з`явися в судове засідання в суд апеляційної інстанції.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а неявка цієї особи в судове засідання, за умови, якщо вона була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не є перешкоджає судовому розгляду.

При цьому, матеріали цієї справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 цікавився питаннями призначення судових засідань в суді апеляційної інстанції та розглядом апеляційної скарги його захисника в апеляційному суді.

Слід також зазначити, що, у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, у тому числі у мобільному застосунку Порталу «Дія», та учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань в суді апеляційної інстанції, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Отже, враховуючи зазначені обставини та наявність відомостей про належне повідомлення захисника Лисого В.В. про місце, дату та час апеляційного розгляду, а також відсутність будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі апелянта та ОСОБА_1 , враховуючи наявні відомості у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги захисника без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За наслідками судового розгляду судом першої інстанції вірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262757 від 05.03.2025, що складений у відповідності до ст. 256 КУпАП, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з яким було ознайомлено ОСОБА_1 та надана можливість зазначити свої письмові пояснення щодо обставин події (арк.1);

- довідки, що складена інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Тарасенком В., з якої вбачається, що відповідно до облікових даних ІПНП, 03.11.2021 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 (арк.2);

- довідки, що складена інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Тарасенко В., з якої вбачається, що відповідно до відомостей облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», стосовно ОСОБА_1 28.08.2024 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2933266 за порушення ч.4 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (арк.4);

- витягу з ІПНП, що засвідчений підписом т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Тарасенко В., про те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2933266 від 28.08.2024 на ОСОБА_1 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (арк.5);

- копії постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладеннням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та судовий збір у розмірі 536, 80 грн. Постанова набрала законної сили14.10.2023 (арк.6-7);

- копії постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладеннням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 21.02.2025 (арк. 9-10);

- рапорту інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП ст. л-та поліції поліції Скорбатюк А., згідно якого 05.03.2025 за адресою: пр-т Героїв Харкова, буд.142 із орієнтування було зупинено т/з Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування та перевірки документів було виявлено, що останній позбавлений права керування транспортним засобом та вчинив повторно. На водія складено протокол серії ЕПР1 № 262757 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (арк.10);

- відеозаписів (відеофайли «export-ixxg9.mp4», «export-vybsu.mp4», «export-zvo4z.mp4»), з яких вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Volkswagen Golf. д.н.з. НОМЕР_2 . В подальшому працівниками поліції прийнято рішення щодо необхідності проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі, після проведення якого поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 раніше двічі було позбавлено права керування транспортними засобами за адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, 28.08.2024 (арк.11)

З долучених відеозаписів також вбачається, що працівники поліції, встановивши, що ОСОБА_1 на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, досі не отримав посвідчення водія та повторно керував транспортним засобом, роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права та те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Після складання протоколу працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його зміст та надали останньому можливість надати свої письмові пояснення, а також отримати копію протоколу (арк. 11).

Отже, наявні вищезазначені письмові докази та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських свідчать про те, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, з долучених відеозаписів (відеофайли «export-ixxg9.mp4», починаючи з 01 год. 12 хв., «export-vybsu.mp4», починаючи з 57 хв. 05 сек.), вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023 стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП та постанови серії ЕНА №2933266 від 28.08.2024 за ч.4 ст.126 КУпАП, що також підтвердив ОСОБА_1 працівникам поліції, а тому апеляційна скарга захисника в частині необізнаності ОСОБА_1 про наявність вищезазначених постанов є необґрунтованою та безпідставною.

Отже, така процесуальна позиція сторони захисту, з урахуванням усіх доказів, що долучені до матеріалів цієї справи, розцінюється судом як обраний спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Апеляційний суд також враховує, що на час апеляційного розгляду у цій справі, тобто станом на 07.07.2025, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2933266 від 28.08.2024 за ч.4 ст.126 КУпАП, постанова судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 03.10.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 205/9120/23 та постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 932/11102/24 набрали законної сили.

Інших відомостей про оскарження та скасування вищезазначених постанов щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП в установленому законом порядку стороною захисту апеляційному суду не надано.

Тобто, наявність нескасованої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2933266 від 28.08.2024 за ч.4 ст.126 КУпАП, а також постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 03.10.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 205/9120/23 та постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 932/11102/24, свідчить про те, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто визнав останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Твердження захисника про те, що строк дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 03.10.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 205/9120/23 закінчився на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262757 від 05.03.2025, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, є безпідставними та суб`єктивними, оскільки стороною захисту не надано суду доказів про те, що ОСОБА_1 повторно отримав посвідчення водія після спливу строку дії вищезазначеного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, стороною захисту не надано доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, що не спростовано доводами апеляційної скарги захисника, а тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови - є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника Лисого В.В., не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лисого В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 26 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков