Справа № 489/4979/25
Провадження № 3/489/1470/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607846 від 11.06.2025, у якому вказано, що вона 11.06.2025 о 11.40 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , займалась господарською діяльністю, без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме: продала 50 г горілки «Первак» ОСОБА_2 за ціною 20 грн, чим порушила порядок провадження господарської діяльності, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 58 Господарського кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, судової повістки на вказану в протоколі адресу проживання та за шляхом направлення SMS-повідомлення за вказаним в протоколі номером телефону.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №607846 від 11.06.2025 було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї, проте остання не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження. Заяв та клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду не подавала.

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначається: суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оскільки диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, є бланкетною нормою, так як визначає, що одержання такого дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності передбачено законом, то посадова особа, яка визначена статтею 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язана зазначити в ньому закон із посиланням на його конкретні положення, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження певного виду господарської діяльності, вид цього дозволу або іншого документу дозвільного характеру та вимоги якого порушено особою, яка склала протокол.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення міститься лише назва ряду нормативних актів, які, на думку посадової особи, яка склала протокол, порушила ОСОБА_1 , однак не зазначено їхні конкретні статті та вимоги, які вони містять, що не дає змогу встановити, чи наявні в діях останнього відповідні порушення вказаних нормативних актів.

Крім того, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, а також довести їх систематичність.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи із положень ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Відповідно до вимог пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не викладена суть правопорушення: не зазначено норму чинного законодавства, якою встановлено обов`язок отримання ліцензії для провадження певного виду господарської діяльності та порушення якої інкриміновано ОСОБА_1 . Ані протокол, ані додані до нього матеріали справи не містять жодних фактичних даних щодо систематичного (три і більше разів) здійснення господарської діяльності особою.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що складений відносно особи протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, у зв`язку з тим, що не містить повних та необхідних відомостей про вчинене особою правопорушення та нормативний акт, вимоги якого було безпосередньо порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вказує на недоведеність винуватості такої особи в інкримінованому їй правопорушенні.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону і не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю без накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до ст. 265 КУпАП вилучені під час складення протоколу речі підлягають поверненню володільцеві, у якого були вилучені.

Керуючись статтями 247, 252, 265, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Шість пляшок горілки «Nemiroff» 0,5 л.; чотири пляшки горілки «Немирівська» 0,5 л.; одна пляшка горілки «Хлібний дар» 0,5 л.; одна пляшка горілки «Хортиця» 0,5 л; дві пляшки горілки «Мороша» 0,5 л; три пляшки грілки «Nemiroff» 200 г; дві пляшки горілки «Первак» 250 г; чотири пляшки горілки «Мороша» 200 г; дві пляшки горілки «Nikita» 0,5 л; одна пляшка коньяку «Erigioni» 0,5 л; одна пляшка коньяку «Erigioni» 200 г;одна пляшка коньяку «Шабо» 250 г; дві пляшки пива н/б «Туборг» 0,5 л; вісім пляшок пива н/б «Holsten exstra» 0,5 л; вісім пляшок пива н/б «Опілля» 0,5 л; десять пляшок пива «Опілля» 0,5 л; вісім пляшок пива н/б «Львівське» 0,5 л; дванадцять пляшок пива «Львівське» 0,5 л; три пляшки пива «Янтарь» 0,5 л; п`ятнадцять пляшок пива «Чернігівське» 0,5 л; вісім пляшок пива «Біле не фільтроване» 0,5 л; одинадцять пляшок пива «Львівське м`яке» 0,5 л; одинадцять пляшок пива «Львівське 1715» 0,5 л.; одинадцять пляшок «Туборг» 0,5 л; чотири пляшки пива «Карлсберг» 0,5 л; шістнадцять пляшок пива «Повна діжка» 0,5 л (в асортименті); сім пляшок пива «Сіверська легенда» 0,5 л; сім пляшок пива «Холстен» 2 л; дві пляшки пива «Львівське м`яке» 0,9 л; три пляшки пива «Корабельне» 2 л; три пляшки пива «Чернігівське світле» 2,25 л.; три пляшки пива «Янтар» 1 л; три пляшки пива «Львівське» 2,35 л; дві пляшки пива «Львівське 1715» 2,25 л; дві пляшки пива «Львівське 1715» 1,12 л; п`ять пляшок пива «Львівське світле» 1,12 л, які були вилучені 11.06.2025 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та передані на зберігання відповідно до квитанції про отримання вилучених речей №222, - повернути володільцеві ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Г.Ю. Валігурський