ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1886/25 Головуючий у першій інстанції Арчаков Д.В.
Провадження № 33/819/146/25 Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Іванцової Ю.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Литвинова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою адвоката Литвинова І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 04.02.2025 року керував транспортним засобом (далі т.з.) Mazda 323F, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою адвокат Литвинов І.В. подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Зокрема, апелянт вказує на те, що жодна із зазначених в протоколі ознак сп`яніння не підтверджується відеозаписом з боді камер поліцейських та не була предметом перевірки, що є свавіллям з боку працівників поліції.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем і на нього розповсюджується спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, а саме його огляд мав проводити начальник органу Військової служби правопорядку у ЗСУ з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, відповідно до порядку, встановленого ч.ч.2-7 ст.266-1 КУпАП. Однак, працівниками поліції зазначені вимоги були проігноровані незважаючи на те, що ОСОБА_3 неодноразова повідомляв їх, що він є військовослужбовцем. Зазначене тягне за собою недопустимість усіх зібраних доказів у провадженні.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає про те, що він перший раз звертався з апеляційною скаргою 06.05.2025 року, однак постановою Херсонського апеляційного суду від 20.05.2025 року апеляційна скарга була повернута у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення. Разом з тим, в тому випадку строк було пропущено лише на однин день зважаючи на те, що в день оголошення оскаржуваної постанови суду її копія не була вручена ні захиснику, а ні ОСОБА_1 , що унеможливлювало подати належно обґрунтовану та мотивовану апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Всі учасники судового провадження, в тому числі і ОСОБА_3 , що було підтверджено в судовому засіданні його представником, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду провадження. Однак, ОСОБА_3 в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув про причини неявки суд не повідомив.

Наведені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає поважними, зважаючи на що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги вищевказаних законодавчих актів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 701658 від 04.02.2025 року; - направленням на проходження медичного освідування в стаціонарному закладі охорони здоров`я; - рапортом поліцейського; - довідкою з даних «Інформаційний портал Національної поліції України; - відеозаписом оптичного диску; - письмовими запереченнями захисника Ковальової І.В. та представниці Управління патрульної поліції в Херсонській області Павлюк А.О.; - іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Якість з запису з боді-камери поліцейського є належної якості, такою, яка дає змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджує їх. Згідно цього відеозапису жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 з метою примушення до проходження медичного огляду чи відмови від його проходження, визнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вбачається.

Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі на неправомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та такі права поліцейських, в залежності від ситуації, передбачені ст.31,32,35 Закону України «Про національну поліцію», також з урахуванням того, що м. Херсон, а також сам ОСОБА_3 перебувають на території із спеціальним режимом та в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження в них відсутні будь-які заперечення чи скарги ОСОБА_1 з причин неправомірності зупинки керованого ним транспортного засобу.

Неспроможними є і посилання апелянта те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем і на нього розповсюджується спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, а саме його огляд мав проводити начальник органу Військової служби правопорядку у ЗСУ з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, відповідно до порядку, встановленого ч.ч.2-7 ст.266-1 КУпАП.

Так, відповідно до ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Крім того, ст.256 КУпАП детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами. Зокрема Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853), визначає органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема і за ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП віднесено до компетенції, зокрема, органів Національної поліції.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого і ступінь вини ОСОБА_1 та вірно зроблено висновок про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, як вбачається із вступної та резолютивної частин оскаржуваної постанови суду першої інстанції в них невірно зазначене по-батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме замість правильного ОСОБА_4 , зазначене ОСОБА_5 ,. Зазначене, на переконання апеляційного суду є опискою, яку апеляційний суд рекомендує усунути шляхом її виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Литвинова І.В., задовольнити.

Поновити адвокату Литвинову І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1

Апеляційну скаргу адвоката Литвинова І.В. залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК