Справа № 746/188/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Ходіч В.М., при секретарі Сакун Н.П., адвоката Лисенка В.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Талалаївка Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, громадянина України, солдата в/ч НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України -

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2025 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Н-07 189км+200м, керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП Прилуцька МЛ відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку з перебуванням на військовій службі.

Неявка належно повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лисенко В.С. зазначив, що в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував, працівники поліції безпідставно його зупинили, вони не взяли до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо перебування його на лікуванні після поранення та отриманої травми челюсті, лівого ока, акубатравми та інших, у зв`язку з чим у нього порушена мова та є проблеми із зором. Сам ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного освідування, але саме із-за проходження лікування він не мав часу їхати на освідування в медичний заклад у зв`язку з безпідставною вимогою поліцейських, хоча за першої ж можливості він пройшов освідування у медичному закладі - 21.04.2025 року, де аналіз сечі на вміст наркотичних речовин «негативно», а тому просить суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, що підтверджується і відеозаписом.

Суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст.247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №260453 від 11.04.2025 року, відповідно до якого йому ставиться у вину порушення п.2.5. ПДР, а саме відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейська з`ясовує у водія чи не вживав він алкогольні напої, на що останній заперечив. Жодних дій поліцейськими щодо проходження останнім огляду на алкогольне сп`яніння не проводилось, натомість поліцейська ставить питання «що з очима, чому тремтять руки, чи вживав наркотичні препарати», на що ОСОБА_1 пояснює, що нічого не вживав, а руки тремтять, бо є військовим має контузії та поранення челюсті, зараз перебуває у відпустці для проходження лікування. На подальші питання поліцейського щодо вживання наркотичних засобів відповідає категоричною відмовою та пояснює підозри поліцейського щодо тремтіння рук та неясність очей неодноразовими контузіями. Далі поліцейська пропонує пройти огляд у лікарні на стан наркотичного сп`яніння і, що останній може погодитися або відмовитися без роз`яснення наслідків, на що ОСОБА_1 зазначив, постійно повідомляючи поліцейську, що він військовий, тричі ранений і має контузії, а за браком часу він не має можливості їхати на освідування.

Так, поліцейськими не дотримано положення Інструкції і не роз`яснено права та обов`язки, що призвело до невірного розуміння особою, що притягається до адміністративної відповідальності, своїх прав та обов`язків. З розмови поліцейських з ОСОБА_1 , зафіксованої на відеозапис, не вбачається розуміння особою наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відтак його відмову не можна вважати беззаперечною.

Крім того, поліцейський на відеозапис пояснює водієві, що наркотичне сп`яніння може бути виявлено протягом 2 місяців. З огляду на це ОСОБА_1 пройшов самостійно освідування у медичному закладі 21.04.2025 року, де аналіз сечі на вміст наркотичних речовин показав результат «негативно» (а.с.29).

На підтвердження перебування на військовій службі та отриманих поранень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, стороною захисту долучено до матеріалів справи наступні докази: довідка про обставини травми від 24.02.2025 (а.с.30), довідка ВЛК від 14.03.2025 (а.с.34-35), військовий квиток (а.с.36); посвідчення УБД (а.с.37); виписки із медичних карт хворого (а.с.45-52); Довідка ВЛК від 14.03.2025 (53-55); відпускний квиток (а.с.61), що повністю узгоджується із позицією захисту.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження порушення п.2.5. ПДР України ОСОБА_1 та встановлення його вини за стандартом поза розумним сумнівом, а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не в повній мірі дотримано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положення ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття справи щодо притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя В.М. Ходіч