справа № 563/704/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , безробітного,

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

15 квітня 2025 року о 21:30 год., в с. Мала Совпа Рівненського району Рівненської області, по вул. Польова, 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом газоаналізатора № 1369 від 15 квітня 2025 року, відповідно до якого, результат огляду становить 0,48 проміле, чим порушив вимогу п. 2.9 а ПДР.

Крім того, 15 квітня 2025 року о 21:30 год., в с. Мала Совпа Рівненського району Рівненської області, по вул. Польова, 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме, не отримавши посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 268 КУпАП передбачено, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

У зв`язку з чим, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 301715, серії ЕПР1 № 301725, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказується, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різа зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. А також, зафіксовано його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6820» встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,51 проміле, що підтверджує квитанція газоаналізатора № 1369;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я, а саме, до КНП "Корецька МЛ" від 15 квітня 2025 року, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- переглянутим відеозаписом події, відповідно до якого встановлено, що під час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820», в ОСОБА_1 було встановлено позитивний результат 1,51 проміле, з яким ОСОБА_1 був згідний;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Бугайчука Андрія від 15 квітня 2025 року;

- зобов`язаням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301715 про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом до повного витвереження (протягом 24 годин);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 квітня 2025 року відповідно до яких він з своїм братом ОСОБА_2 за місцем свого проживання цілий день вживали алкогольні напої. Ввечері, близько 21:00 год. він взяв автомобіль, що належить брату та поїхав у село. Через деякий час він зупинився, оскільки закінчився бензин. Відразу по тому, до нього під`їхав брат та працівники поліції. Брат при цьому заявляв, що він викрав його автомобіль, хоча з слів ОСОБА_1 брат сам дозволив йому їхати;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15 квітня 2025 року відповідно до яких він з своїм братом ОСОБА_1 за місцем свого проживання цілий день вживали алкогольні напої. Ввечері, близько 21:00 год. не виявив на вулиці свого автомобіля та заявив про викрадення на лінію "102". В пясненнях вказав, що претензій до брата немає та заяву з приводу викраденння просив не розглядати;

Факт вчинення вказаних правопорушень, за обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими немає.

За загальним визначенням, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому, на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян. При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також, і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з частиною 2 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до пункту 2.9.а ПДР України.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованих адміністративних правопорушеннях. Його дії правильно кваліфіковані за ч. ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин не виявлено.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З огляду на обставини та характер правопорушень, що вчинені на транспорті та пов`язані із підвищеною небезпекою, як для самого кермувальника, так і для інших учасників дорожнього руху, а також того, що судом не встановлено підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, тому він підлягає притягненню до відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

При накладенні стягнення за вчинення декількох адміністративних правопорушень суд враховує ст. 36 КУпАП України, де зазначено, що стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, стягнення необхідно застосувати в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з довідкою ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Поряд з тим, у законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа № 702/301/20) зазначила наступне.

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього рух в майбутньому, а також, для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме, права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями статтей 33 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

На підставі статі 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 36, 40-1, 221, 280, 283, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., що підлягає зарахуванню на рахунок: UA0017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, кодкласифікації доходів бюджету 21081300 (адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу - 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок: № UA0017521, отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Корецька м.тг/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя