Провадження № 3/761/3408/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-2, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 20.03.2025 о 20 год. 25 хв. на площі Галицька, 2 в м. Києві, керуючи автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції, завчасно подану за допомогою сигнального диску з червоним сигналом рукою, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, не виконав вимогу про зупинку, чим порушив п. 2.4, 8.9.а Правил дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 20.03.2025 о 20 год. 35 хв. ОСОБА_1 на площі Галицька, 2 в м. Києві, здійснював керування автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В.М. заперечував винуватість свого довірителя, зазначив, що він не керував транспортним засобом, а отже не може бути притягнутим до відповідальності за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим уважав, що справа підлягає закриттю на підставі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не керував своїм транспортним засобом 20.03.2025 о 20 год. 35 хв., а перебував на місці пасажира, за кермом його автомобіля був його товариш ОСОБА_2 , який побачивши разом з працівниками поліції військовослужбовців, подумав що це працівники ТЦК та злякавшись бути мобілізованим вирішив не зупинятись на вимогу працівника поліції. Через деякий час він зупинився, вийшов із машини та попрямував у невідомому напрямку, у подальшому приїхали працівники поліції та склали протоколи. Також, наголошував, що вимога працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння була незаконною з огляду на те, що він не здійснював керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 надав свої показання у яких зазначив, що дійсно саме він 20.03.2025 о 20 год. 35 хв. на площі Галицька, 2 в м. Києві, керував автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку, злякавшись працівників ТЦК які перебували разом з поліцейськими, після чого проїхавши певний відрізок шляху, зупинився, вийшов з автомобіля та побіг в іншому напрямку. В той же час ОСОБА_1 перебував на місці пасажира. Зазначив, що розуміє що саме він вчинив правопорушення, однак побоюючись бути мобілізованим вирішив вчинити саме так.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особисті пояснення особи щодо якої складено протокол, його представника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.122-2, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції на якому чітко зафіксований факт невиконання вимоги про зупинку, а також відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими пояснення свідка, що долучені до матеріалів справи згідно яких він бачив як автомобіль «KIA», д.н.з. НОМЕР_1 різко зупинився біля будівлі цирку та водій швидко пересів із свого місця, та іншими матеріалами адміністративної справи.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, судом встановлено факт відмови ОСОБА_1 , на вимогу інспектора поліції проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджується відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, тобто порушення останнім п.2.5 Правил дорожнього руху.

Судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 та його представника про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з тим, що згідно протоколу останній звинувачується у порушенні п.2.5 ПДР, що покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів про керування транспортним засобом іншою особою, а саме ОСОБА_2 то вони є сумнівними та не заслуговують на увагу, з огляду на пояснення останнього, який в судовому засіданні зазначав, що саме він здійснював керування транспортним засобом, однак злякавшись не зупинився на вимогу працівника поліції. При цьому, з дослідженого відеозапису не вбачається, що під час зупинки автомобіля поряд з працівниками поліції перебували працівники ТЦК чи взагалі будь-які військовослужбовці, яких би ОСОБА_2 , як він наголошував міг злякатись. Крім того, суду не надано будь-яких даних, що після 20.03.5025 ОСОБА_2 самостійно з`явився до УПП в м. Києві та повідомив, що саме він вчинив правопорушення.

Таким чином, зазначенні доводи є сумнівними, а показання ОСОБА_2 судом розцінені як нікчемні та не підтвердженні будь-якими фактичними даними.

При цьому, після набрання вказаної постанови законної сили, суд уважає необхідним повідомити керівника Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, з метою проведення перевірки щодо показань ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в судовому засіданні 03.07.2025, будучи попередженим суддею про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 Кримінального кодексу України, за завідомо неправдиві показання свідка, заявив про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, з метою створити докази невинуватості ОСОБА_1 .

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме щире каяття винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи особу, що вчинив правопорушення, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Після набрання законної сили постанови, направити копію такої постанови керівнику Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, з метою проведення перевірки та для за наявності підстав прийняття рішення щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення за фактом надання завідомо неправдивих показань свідком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в судовому засіданні 03.07.2025, будучи попередженим суддею про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 Кримінального кодексу України, за завідомо неправдиві показання свідка, заявив про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, з метою створити докази невинуватості ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: