Провадження №: 3/752/82/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 о 06:58 у м. Києві по вул. Лятошинського, 18-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Jetour X70, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діяхОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 964113 від 20.09.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376 з відміткою про відеофіксацію;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3087830 від 20.09.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейського (записані на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, момент проведення огляду, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорта громадянина України, йому роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також вбачається, що цей протокол ОСОБА_1 підписав та у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" записав наступне: "документи надав, алкоголь не вживав, з протоколом не згоден".

У судові засідання, які неодноразово відкладалися через неявку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Анікєєнко Євгенії Олексіївни, ОСОБА_1 та адвокат Анікієнко Є.О. жодного разу не прибули.

При цьому, 09.12.2024 в системі "Електроний суд" від адвоката Анікієнко Є.О. надійшла про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судове засідання, призначене на 10.12.2024 ОСОБА_1 не прибув, про причини свої неявки не повідомив.

З огляду на надходження вказаного клопотання судове засідання було відкладено на 16.01.2025

15.01.2025 на офіційну електронну скриньку суду надійшло клопотання адвоката Анікієнко Є.О. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судове засідання, призначене на 16.01.2025 ОСОБА_1 та його захисниця не прибули, про достовірні причини свої неявки не повідомили.

З огляду на надходження вказаного клопотання судове засідання було відкладено на 17.02.2025.

З урахуванням того, що матеріали справи надійшли до суду не в електронній формі, а в паперові, суддею 16.01.2025 було здійснення їх переведення в доступний суду електронний формат в системі "Електроний суд" та надано до них доступ учасниками.

У судове засідання, призначене на 17.02.2025 ОСОБА_1 та його захисниця не прибули, про дійсні причини свої неявки не повідомили.

17.02.2025 розгляд справи було відкладено на 15.04.2025.

15.04.2025 від адвоката Анікєєнко Є.О. в системі "Електрнний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю ОСОБА_2 в судовому засіданні в Голованівському районному суді Кіровоградської області.

У судове засідання, призначене на 15.04.2025 ОСОБА_1 та його захисниця не прибули.

З огляду на заявлене клопотання судове засідання було відкладено на 27.05.2025, захисниці вказано на можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

У судове засідання, призначене на 27.05.2025 ОСОБА_1 та його захисниця не прибули. При цьому на офіційну електронну скриньку суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Голованівська лікарня".

27.05.2025 судове засідання було відкладено на 09.06.2025;

У судове засідання, призначене на 09.06.2025 ОСОБА_1 та його захисниця не прибули, тоді як від ОСОБА_1 офіційну електронну скриньку суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката Анікєєнко Є.О. у відрядженні та зазначено, що сам ОСОБА_1 не зможе прибути до Голосіївського районного суду міста Києва через робоче навантаження та відсутністю можливості прибути до міста Києва для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

09.06.2025 судове засідання було відкладено на 03.07.2025.

03.07.2025 до суду ні пан ОСОБА_1 , ні захисниця Анікєєнко Є.О., не з`явились, про причини своєї неявки суд не сповістили.

З урахуванням того, з від дати події, задокументованої у протоколі від 20.09.2024 пройшов значний проміжок часу, за який ні адвокат, ні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не спромоглися сформувати позицію по суті справи, неодноразово заявлені клопотання розцінюються як недобросовісно створювані учасниками перепони для руху справи, та зловживання процесуальними правами, зважаючи на таке.

Принцип добросовісності є загальноправовим принципом, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Складовими цього принципу є заборона зловживання процесуальними правами, необхідність добросовісного виконання процесуальних обов`язків; процесуальний естопель або доктрина заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium); заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (введення суду в оману, використання втрачених процесуальних можливостей).

Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Подія адміністративного правопорушення мала місце 20.09.2024, розгляд справи в суді неодноразово відкладався з метою реалізації процесуальних прав та інтересів як особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і його захисниці, і таке відкладення було суттєво відтерміновано у часі (понад шість місяців), за який ні ОСОБА_1 , ні будь-хто в його інтересах (захисник, фахівець у галузі права) в судове засідання не з`явилися, не склали будь-яких пояснень, заперечень, спростувань по суті справи, не сформували правову позицію та не представили її суду, не подали докази на підтвердження категоричного невизнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На переконання суду (судді) після складання протоколу про адміністративне правопорушення 20.09.2024 ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами та реалізувати обов`язки, у тому числі залучити іншого захисника, прибути до суду особисто та надати пояснення по суті тощо.

За таких умов, поведінка ОСОБА_1 та захисника Анікєєнко Є.С. не може бути розцінена як добросовісна.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справи по суті, суд (суддя) виходить з того, що обставини порушення Правил дорожнього руху у цій справі її учасники не спростували і, навіть, не заперечили, а тому слід вважати, що встановлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025).

Керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко