Провадження № 3-зв/947/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Чаплицький В.В., розглянувши заяву представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Осокіна С.Ю. про відвід судді Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О., у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Осокіна С.Ю. про відвід судді Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О., у справі про адміністративне правопорушення.

Так, адвокат Осокін С.Ю. в своїй письмовій заяві посилається на недопустиму, на його думку, поведінку судді та допущених останнім порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності Гавенди К.Л., що може свідчити про упередженість останнього при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Адвокат Осокін С.Ю. про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS-повістки за відомими засобами зв`язку. Також адвокатом було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Судом було забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції з адвокатом Осокіним С.Ю. Разом з тим, останній перед початком судового засідання повідомив в телефонному режимі, що не має можливості вийти на зв`язок чи з`явитись в залу судових засідань та просив суд розглядати заяву про відвід судді Борщова І.О. без його участі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився.

Суддя, якому заявлено відвід в судове засідання для надання пояснень не з`явився, будь-яких пояснень не надав.

Дослідивши заяву про відвід судді Борщова І.О., суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Нормами ст.129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді.

Водночас, відповідно до п. 4 рішення Ради суддів України №34 від 08.06.2017 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З огляду на те, що найближчим для застосування за своє правовою суттю за аналогією до КУпАП є КПК України, суд вважає за доцільне при вирішенні даної заяви застосувати норми, які регулюють питання вирішення відводу.

Відповідно до загальних норм КПК України до повноважень суду належить вирішення лише того питання, що поставлено на його розгляд, у даному випадку про відвід головуючого у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

Стаття 75 КПК України визначає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так, суддя зазначає, що згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв судця упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Борщова І.О. не встановлені, не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Також, як вбачається з заяви про відвід, в якості підстави для відводу представник Осокін С.Ю. фактично вказує на допущені, на його думку, суддею Борщовим І.О. порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на що суд зазначає наступне.

Щодо можливих процесуальних порушень, які на думку представника Осокіна С.Ю. допустив суддя Борщов І.О. при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , то такі порушення не можуть бути оцінені суддею під час розгляду заяви про відвід у даній справі, заявленої іншому судді, так як суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, не вправі вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості прийнятих процесуальних рішень іншим суддею, та давати оцінку щодо наслідків таких дій.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях судді Борщова І.О. обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя приходить до переконання, що заява про відвід судді з цих підстав задоволенню не підлягає.

Таким чином, керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 адвоката Осокіна С.Ю. про відвід судді Київського районного суду міста Одеси Борщова І.О., у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Чаплицький