Номер провадження 3-в/521/137/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшло клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, на обґрунтування якого зазначено, що 23.01.2025 року постановою суду по справі №521/20000/24 про порушення митних правил від 20.09.2024 року №0938/50000/24 гр. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів порушення митних правил.

Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

У своєму клопотанні, як підставу для стягнення зазначених витрат та їх розрахунку, митний орган посилається на вимоги ст.ст.519,520 Митного кодексу України, Порядок відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) та Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Згідно довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил від 20.09.2024 №0938/50000/24 витрати за зберігання товару на складі митного органу «Збройова кімната «Одеса» складає 0,001 євро за добу. Строк зберігання на митному складі Одеської митниці товару «DEXAMOL COLD 21 пігулка», «ROKACET PLUS 22 пігулки», «ZALDIAR 4 пігулки» складає 126 днів - з 20.09.2024 року по 23.01.2025 року. Загальна сума витрат за зберігання на митному складі Одеської митниці товару «газові балончики» складає 0,126 євро, що по курсу НБУ на день винесення постанови Малиновського районного суду м. Одеси складає 5,528 грн.

Також у своєму клопотання митний орган зазначає, що зберігання вилученого товару здійснюється державними органами, зокрема митною службою, що вимагає залучення матеріальних і фінансових ресурсів. Ці витрати включають оплату складських приміщень, охорону, облік та інші супутні заходи, необхідні для забезпечення належного збереження майна до завершення провадження.

Порушник може посилатися на обставини, такі як війна чи економічні труднощі, як на підставу для звільнення від відшкодування зазначених витрат. Проте такі аргументи не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає винятків із обов`язку відшкодування витрат на підставі форс-мажорних обставин чи особистих труднощів порушника. Навпаки, у період війни економічні інтереси держави набувають особливого значення, адже кожна гривня бюджетних коштів спрямовується на забезпечення обороноздатності, підтримку критичної інфраструктури та захист національних інтересів. Звільнення порушника від відшкодування витрат означало б перекладення цього фінансового тягаря на державу, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Крім того митний орган зазначає, що стягнення витрат за зберігання вилученого товару з особи, визнаної винною у порушенні митних правил, є не лише вимогою закону, але й важливим інструментом захисту економічних інтересів держави, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.01.2025 №521/20000/24 не визначено питання відшкодування витрат митного органу за зберігання майна.

З метою відшкодування витрат за зберігання майна на митному складі Одеської митниці просить вирішити питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів, відповідно до довідки про витрати митного органу в розмірі 5,528 грн. по справі про порушення митних правил від 20.09.2024 №0938/50000/24.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву відповідно до змісту якої просила розгляд справи здійснити за її відсутністю, свого ставлення до клопотання не висловила.

Представник митниці Євдокимов Д.А. в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наведені у клопотанні вимоги законодавства.

Дослідивши матеріали справи, клопотання з додатками, вислухавши представника митниці, суд приходить до наступних висновків.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів». Відповідно до якого було перейменовано, зокрема Малиновський районний суд м.Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до ст.519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.520 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.

Відповідно до ч.2 ст.520 Митного кодексу України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.

Частиною 3 ст.520 Митного кодексу України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Відповідно до аналізу наведених Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.

Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси (на час розгляду клопотання Хаджибейський районний суд міста Одеси) від 23.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів порушення митних правил. Вилучені речі відповідно до протоколу № 0938/50000/24 від 20.09.2024 року визначено конфіскувати в дохід держави та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Постанова суду набрала законної сили 04.02.2025 року та звернена до виконання.

Відповідно до постанови суду від 23.01.2025 року вилучений товар не підлягає поверненню винуватій особі, тобто його власнику, а судом застосовано конфіскацію вказаного товару. Таким чином відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку ОСОБА_1 судом було визнано винуватою та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, що не передбачає повернення цих товарів його власнику.

Крім того, відповідно до вимог п.3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), на який посилається митний орган, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), який передбачає інший порядок розрахунку, а саме, що витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731. При цьому цей Порядок також стосується тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил, якими не є конфісковані товари у даному провадженні у справі про порушення митних правил.

Наведені порядки у своєму розрахунку враховують певні періоди зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які різняться між собою, але закінчуються саме моментом їх повернення власнику.

Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 підлягає конфіскації, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою повернення товару його власнику.

Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.5 ст.244 МК України кошти, одержані від реалізації товарів, транспортних засобів, конфіскованих за рішенням суду, а також товарів, поміщених у режим відмови на користь держави, і товарів, які були виявлені (знайдені) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або у транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і власник яких невідомий, після вирахування сум належних митних платежів та витрат, зазначених у частині першій цієї статті, перераховуються до державного бюджету.

Кошти, одержані від реалізації товарів, зазначених у пунктах 2-5 частини першої, пунктах 1-5, 7, 9 частини п`ятої статті 238 та частині четвертій статті 240 цього Кодексу, після вирахування сум належних митних платежів, виплати комісійної винагороди підприємству торгівлі, яке реалізувало зазначені товари, а також після відшкодування витрат на зберігання цих товарів, їх оцінку, сертифікацію, транспортування, проведення, у разі необхідності, аналізів та експертиз, розукомплектування, надсилання їх власникам відповідних повідомлень зберігаються на рахунку відповідного митного органу згідно вимог ч.1 ст.244 МК України.

З аналізу наведених вимог ст.244 МК України вбачається, що відшкодування витрат на зберігання товарів вираховуються з коштів, отриманих від реалізації конфіскованих товарів за рішенням суду.

За наведених обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.

Керуючись ст.519, 520 МК України, Порядком відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І.Федоренко