Справа № 347/780/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Згідно прооколу про адміністративне правопорушення № 369 від 05.03.2025 року, 05.03.2025 року о 14:30 год. під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці стоматологічного кабінету, який належить ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ФОП, вчинила правопорушення встановлення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, чим порушено, п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95 від 06.07.1995 року зі змінами та доповненнями.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться в порушення вимоги ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На адресу суду 06.05.2025 року надійшли пояснення від ОСОБА_1 та 14.05.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження у справі від захисника ОСОБА_1 адвоката Добриніної С.О.

Так, у поясненнях та клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення від 05.03.2025 року не містить складу правопорушення у фабулі протоколу, він складений з порушенням норм чинного законодавства України. У самому протоколі від 05.03.2025 року взагалі відсутнє будь-яке посилання на Акт фактичної перевірки № 6115/09/08/РРО/ НОМЕР_1 від 05.03.2025 року, а також не вказано облік яких саме товарних запасів (їх назви, вид) порушено. Так само не вказано в протоколі які саме товари (їх назви, вид) здійснювала продаж ОСОБА_1 , що необліковані у встановленому порядку. Окрім того, у протоколі від 05.03.2024 року не розкрита суть адміністративного правопорушення. Зокрема, фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містить конкретних обставин, в чому воно полягає, які саме товари вона реалізувала з порушенням правила торгівлі та розрахунків.

Також, у поясненнях ОСОБА_1 та клопотанні адвоката Добриніної С.О. зазначено, що зміст протоколу та акту фактичної перевірки не відповідає фактичним обставинам з огляду на таке. ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Попри це, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності визначено КВЕД: 86.23 Стоматологічна практика. ОСОБА_1 є лікарем-стоматологом, яка здійснює діяльність виключно з надання стоматологічних послуг, при цьому нею не здійснюються продаж окремо товарів, які належать до лікарських засобів та/або медичних виробів тощо. Під час надання ОСОБА_1 стоматологічних послуг, нею можуть використовуватись в єдиному циклі вироби медичного призначення, які споживаються під час надання нею таких послуг . У акті фактичної перевірки зазначено про порушення ОСОБА_1 ведення порядку обліку товарних запасів та здійснення продажу товарів, що відносяться до товарів медичного призначення, які не обліковуються за встановленою формою на суму 556 600,00 грн. З урахуванням наведеного контролюючий орган вважав, що ОСОБА_1 здійснено реалізацію (продаж) товарів, що відносяться до товарів медичного призначення, тобто продаж різних стоматологічних пломб за вказаний період на загальну суму 556 600,00 грн, які не обліковані у встановленому порядку. Проте, ОСОБА_1 не здійснювався та не здійснюється продаж таких товарів, а надаються лише стоматологічні послуги, що включають в себе лікування зубів в терапевтичній стоматології, в тому числі пломбування.

Окрім того, лікар-стоматолог, який працює як фізична особа-підприємець платник єдиного податку (не платник ПДВ), не зобов`язаний вести товарний облік лікарських засобів і виробів медичного призначення, які використовуються ним виключно при наданні стоматологічних послуг, а також не зобов`язаний мати первинні документи, які б підтверджували їх придбання.

Також, ОСОБА_1 та її захисник Добриніна С.О. зазначили, що Акт фактичної перевірки № 6115/09/08/РРО/ НОМЕР_1 від 05.03.2025 року не може вважатись єдиним доказом вини особи.

У судовому засіданні 15.05.2025 року, яке здійснювалося у режимі відеоконференції, адвокат Добриніна С.О. повністю підтримала надані попередньо пояснення та клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Додатково зазначила, що ФОП ОСОБА_1 не здійснюється продаж лікувальних та фотополімерних пломб кінцевому сподивачу, які зазначені у Додатку 1 акту перевірки, а також не відображено їх використання в єдиному технологічному процесі надання стоматологічних послуг. ФОП ОСОБА_1 здійснюється надання стоматологічних послуг, послуг ортодонта та операційної діяльності, а не продаж товарів медичного призначення. Окрім того, на даний час триває процедура адміністративного (досудового) оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого ГУ ДПС в Івано-Франківській області №009329/0706 від 25.03.2025 року. А тому за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 . Державною податковою службою України податкове повідомлення-рішення №009329/0706 від 25.03.2025 року форма «С» та висновки акту фактичної перевірки № 6115/09/08/РРО/ НОМЕР_1 від 05.03.2025 року можуть бути скасовані.

У судове засідання 14.07.2025 року ОСОБА_1 та її адвокат не з`явилися, проте від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Окрім того, 17.06.2025 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Добриніної С.О. про долучення документів до матеріалів справи, зокрема рішення ДПС про результати розгляду скарги ОСОБА_1 . Так, за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , Державною податковою службою України прийнято Рішення, яким скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено, податкове повідомлення-рішення №009329/0706 від 25.03.2025 року форма «С», прийнятого ГУ ДПС в Івано-Франківській області про застосування штрафних (фінансових) санкції до ФОП ОСОБА_1 у розмірі 556 000,00 грн. скасовано. Крім того, Державною податковою службою України у рішенні від 11.06.2025 року вказано, що у матеріалах фактичної перевірки відсутня, зокрема, інформація щодо наявності (відсутності) на момент перевірки будь-яких товарних запасів у місті проведення господарської діяльності (господарському об`єкті), і що висновок ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо правомірності застосування до платника податків фінансових санкцій на підставі ст.20 Закону № 265 на загальну суму 556000,00 грн. за не ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, не підтверджений належними доказами, як це передбачено п. 56.4. ст.56 ПК України, ґрунтується на припущеннях, а тому є недоведеним та передчасним.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, зокрема, у сфері торгівлі.

За способом викладення диспозиція статті 155-1 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст. 3 якого зобов`язує суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції:

п.12. - вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Так, згідно з копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - основний та єдиний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 - «Стоматологічна практика» (клас 86.23).

Відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності ДК 009:2010 (далі - КВЕД ДК 009:2010), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 (далі - Наказ № 457) стоматологічна практика, яку здійснює фізична особа - підприємець, відноситься до класу 86.23.

Згідно з наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396 «Про затвердження Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності», клас 86.23 «Стоматологічна практика» КВЕД ДК 009:2010 включає:

стоматологічні послуги загального та спеціального характеру, наприклад. Зуболікарська практика, ендодонтика та педіатрія, патологія ротової порожнини;

послуги ортодонта.

Цей клас також включає:

операційну стоматологічну діяльність.

Цей клас не включає:

виготовлення штучних зубів і зубних протезів зуболікарськими лабораторіями без їх установлення, діяльність стаціонарів, діяльність стоматологічного парамедичного персоналу, такого як гігієністи.

Під поняттям медична послуга слід розуміти послідовно визначені дії або комплекс дій суб`єктів господарювання у сфері охорони здоров`я, що мають свою вартість і які, як правило, включають в себе консультацію лікаря, обстеження, діагностику, лікування, хірургічну процедуру, реабілітацію, профілактичні заходи та інші медичні дії, що зазвичай передбачають використання лікарських засобів та/або виробів медичного призначення в єдиному циклі.

При здійсненні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області зроблений, зокрема, висновок, що платник податків проводить розрахунки в сфері надання послуг (пункт 2.2.20 додаткової інформації акта перевірки).

Також слід звернути увагу на позицію Верховного суду України, викладену у постанові по справі № 280/1998/23, в якому колегія суддів дійшла, зокрема, до висновку, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону № 265/95 (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) та статті 20 цього Закону (щодо відповідальності за ненадання таких документів) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу», яке міститься у кожній з цих норм.

Отже, згідно з нормами пункту 12 статті 3 Закону № 265 платник податків зобов`язаний надати облікові документи лише щодо товарів, які безпосередньо на момент перевірки знаходились у місці продажу, а не за весь період, що охоплений перевіркою.

Водночас, у матеріалах фактичної перевірки відсутня, зокрема, інформація щодо наявності (відсутності) на момент перевірки будь-яких товарних запасів у місті проведення господарської діяльності (господарському об`єкті).

Крім того, при здійсненні фактичної перевірки не досліджувалась інформація стосовно використання пломб, відображених у додатку №1 акта перевірки, в єдиному технологічному циклі при наданні стоматологічних послуг, або здійснювався окремий продаж відповідних пломб, як товару кінцевому споживачу.

З огляду на вище наведене суд приходить до висновку, що у вказаному адміністративному правопорушенні, яке ставиться у вину ОСОБА_1 відсутня його об`єктивна сторона, а саме порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, зокрема, у сфері торгівлі з огляду на те, що КВЕД ДК 009:2010, за яким веде свою діяльність ФОП ОСОБА_1 і який включає: стоматологічні послуги загального та спеціального характеру, наприклад; зуболікарську практику, ендодонтика та педіатрія, патологія ротової порожнини; послуги ортодонта, операційну стоматологічну діяльність, і не включає надання послуг у сфері торгівлі.

Крім того, ДПСУ в Івано-Франківській області за скаргою ОСОБА_1 скасувало податкове повідомлення-рішення №009329/0706 від 25.03.2025 року форма «С» та висновки акту фактичної перевірки № 6115/09/08/РРО/ НОМЕР_1 від 05.03.2025 року.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису.

Слід зазначити, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ст. 252 КУпАП визначає, що суд зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження в даній адміністративній справі стосовно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула