ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/5299/24 Головуючий в 1 інст.Калугіна Г.Б. Провадження №33/807/367/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Череп М.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останньої адвоката Лихосенка Є.О. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2024 року серії ЕПР № 133431, 20 вересня 2024 року о 21:58 год. в м.Запоріжжі, по вул.Запорізького Козацтва, біля буд.3А, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом KIA MAGENTIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовилась. Від керування відсторонена шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджена, чим порушила п.2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Лихосенко Є.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в графі протоколу «прізвище, ім`я та по батькові» зазначено ОСОБА_2 , при цьому оскаржуваною постановою суду ОСОБА_3 визнано винною у інкримінованому їй правопорушенні.

На думку сторони захисту, в цьому випадку ОСОБА_3 не є суб`єктом правопорушення.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Череп М.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №133431від 20 вересня 2024 року, згідно з яким, 20 вересня 2024 року о 21:58 год. в м.Запоріжжі, по вул.Запорізького Козацтва, біля буд.3А, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом KIA MAGENTIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовилась. Від керування відсторонена шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджена, чим порушила п.2.5 ПДР України відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 вересня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Коваленка М.М., згідно з яким, останній доповідає, що 20 вересня 2024 року о 21:58 годині за адресою: м.Запоріжжя, Хортицький район, вул.Запорізького козацтва, 3А, під час патрулювання на підставі ч.1 п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб KIA Magentis, державний номерний знак НОМЕР_1 ,під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . під час спілкування з водієм виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_2 відмовилась. Стосовно водія ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133431 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Видано тимчасовий дозвіл. Від керування відсторонена шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджена. Подія зафіксована на бодікамеру та автореєстратор.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що надавала працівникам поліції свій паспорт, але особу було встановлено саме на підставі водійського посвідчення, тому вважає, що вона не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Її захисник-адвокат Лихосенко Є.О. під час розгляду справи в суді першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначене прізвище особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим направив на адресу суду клопотання про направлення справи на доопрацювання та клопотання про закриття провадження у справі.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб, у водія якого було виявлено зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від проходження якого, поміркувавши орієнтовно 15 хвилин, водій відмовився. Особу водія було встановлено на підставі наданого водійського посвідчення, так як відповідно до п.2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен надати для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, тобто саме водійське посвідчення. Воно повинно бути діючим та належати водію. Крім того, на підставі паспорту скласти протокол про адміністративне правопорушення та вилучити водійське посвідчення технічно не є можливим. Водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності а також права, передбачені ст. 3 Конституції України, та щодо неї був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначила про те, що раніше її прізвище дійсно було ОСОБА_6 , однак після укладання шлюбу у 2020 році її прізвище стало ОСОБА_7 . Події, що викладені в протоколі, дійсно стосуються саме неї, проте вона не погоджується із суттю інкримінованого їй правопорушення. Щодо обставин справи зазначила, що в день, зазначений у протоколі, вона їхала до СТО, яке знаходилось в гаражному кооперативі для того, щоб полагодити автомобільні фари. Вдома вона залишила своїх двох дітей. Її зателефонував знайомий та повідомив, що зможе безкоштовно полагодити фари, однак лише після 21 години вечора коли звільниться. На в`їзді до гаражного кооперативу її зупинив один екіпаж поліції, в подальшому, через хвилин 15, коли вона вже виїжджала, її зупинив інший екіпаж патрульної поліції. Працівники поліції почали перевіряти її транспортний засіб, задавали купу питань, далі запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, від огляду вона відмовилась, оскільки в неї вдома залишились діти. Працівникам поліції при складанні протоколу вона пояснювала, що вони неправильно зазначали її прізвище, однак поліцейські це проігнорували.

Її захисник-адвокат Череп М.О. при апеляційному розгляді справи підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначила, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено прізвище ОСОБА_3 , а саме - ОСОБА_2 , що виключає притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту, в т.ч. ОСОБА_1 , при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, доводи сторони захисту в т.ч. самої ОСОБА_1 щодо невірного зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення прізвища ОСОБА_3 , а саме - зазначено ОСОБА_2 , що виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є слушними, з огляду на таке.

Вказані доводи сторони захисту були предметом перевірки в ході розгляду справи в суді першої інстанції та на них судом надана обґрунтована та вмотивована відповідь.

Зокрема, під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було витребувано з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП копію водійського посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , яке зберігається в УПП в Запорізькій області.

На вищевказаний запит суду, 18 жовтня 2024 року з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП надійшла належним чином засвідчена копія водійського посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 .

Окрім того, суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу та досліджуючи наявні докази, ідентифікував особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, за паспортом громадянина України серії № НОМЕР_3 , виданим 12 травня 2020 року, орган видачі 2316, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і цей факт, ані ОСОБА_1 , ані її захисником не оспорюється.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу і на те, що водійське посвідчення серія НОМЕР_2 від 14 жовтня 2010 року належить цій же особі, але його в установленому законодавством порядку не було замінено та приведено у відповідність з паспортними даними, у зв`язку з чим за його змістом ця особа зазначена як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вищевказаними висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Більше того, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що раніше її прізвище було ОСОБА_2 , однак після укладання шлюбу у 2020 році її прізвище стало ОСОБА_7 .

Не заперечувала ОСОБА_1 і того факту, що події, що викладені в протоколі, дійсно стосуються саме неї, та всі адміністративні матеріали складені щодо неї. Не заперечувала остання і того факту, що у водійському посвідченні, яке вона надавала працівникам поліції, та за яким працівниками поліції встановлено її особу, зазначено її попереднє прізвище ОСОБА_6 .

Як убачається з пояснень свідка ОСОБА_5 , який був допитаний під час розгляду справи в суді першої інстанції, особу водія було встановлено на підставі наданого водійського посвідчення, так як відповідно до п.2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен надати для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, тобто саме водійське посвідчення. Воно повинно бути діючим та належати водію. Окрім того, свідок ОСОБА_5 наголосив на тому, що на підставі паспорту скласти протокол про адміністративне правопорушення та вилучити водійське посвідчення технічно не є можливим.

Отже, враховуючи вищевикладене, на думку суду апеляційної інстанції, вказані стороною захисту обставини не є такими, що тягнуть за собою відомості з протоколу та доданих до нього матеріалів недопустимими доказами, та самі по собі не вказують на безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наявні в справі докази, вказані вище, якими поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 при апеляційному розгляді про те, що вона відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння через знаходження її дітей самих вдома, на думку суду апеляційної інстанції, не спростовують факту вчинення останньою інкримінованого їй правопорушення.

Наявність в цій справі обставин, передбачених ст.18 КУпАП (крайня необхідність), стороною захисту не доведено у встановленому законом порядку. В свою чергу, з наявних матеріалів таких обставин не убачається.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в цілому складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Оскаржувана постанова суду є належним чином вмотивованою та прийнята з дотриманням вимог ст.ст.280,283 КУпАП.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Лихосенка Є.О. залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/5299/24