П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Черкаси) Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350048 від 03 червня 2025 року ОСОБА_1 «03 червня 2025 року о 07 годині 56 хвилин автомобільна дорога Р10 Канів Черкаси Чигирин, с. Худяки, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «GMC», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України».

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив та пояснив, що 03 червня 2025 року у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час дійсно керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Канів Черкаси Чигирин. Рухався зі швидкістю 30 кілометрів за годину. Здійснюючи маневр повороту ліворуч йому на зустрічну смугу виїхав автомобіль марки «GMC». Також вказав, що місце зіткнення автомобілів відбулося на його смузі руху, а водій автомобіля «GMC» виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надав йому переваги в русі. Таким чином, вважає, що в даній ситуації причиною зіткнення стало недотримання водієм автомобіля марки «GMC», ПДР України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає наявність трьох елементів: 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та даними наслідками.

Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та вказаними наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху, що також може виключити відповідальність водія.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350048 від 03 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано те, що він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «GMC», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

Так, згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як уже зазначалося, адміністративна відповідальність наступає лише в разі наявності причино-наслідкового зв`язку між діями особи та негативними наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Судом встановлено, що ДТП відбулася на автомобільній дорозі Р10 Канів Черкаси Чигирин, коли ОСОБА_1 рухався у своїй смузі руху, що доводиться наступним.

Зі схеми місця ДТП та пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що ОСОБА_1 рухався у своїй смузі руху, та здійснював поворот ліворуч з головної дороги на другорядну, а водій автомобіля марки «GMC» виїхав із другорядної дороги на головну дорогу та виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надав переваги в русі ОСОБА_1 , що доводиться наявними на транспортних засобах механічними ушкодженнями, а саме пошкоджено праву передню частину бампера, переднє праве крило та передня права фара автомобіля «GMC», передня частина автомобіля ВАЗ, що свідчить , що автомобіль «GMC» перебував не у своїй смузі руху не тримаючись правого краю проїжджої частини, а не дотримання водієм ВАЗ бокового інтервалу, як вказано у протоколі, мало б наслідком контактування транспортних засобів своїми лівими частинами, вказаного висновку суд дійшов враховуючи кінцеве розташування транспортних засобів на проїжджій частині, локалізації ушкоджень на транспортних засобах, схеми дорожньої події, фототаблиці наданої ОСОБА_1 у судовому засіданні. Вказане водієм іншого транспортного засобу місце зіткнення на його смузі руху на думку суду є не спроможним, не відповідає ні ушкодженням транспортних засобів ні їх кінцевому розташуванню на проїжджій частині.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, згідно з п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Водночас, відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відтак, порушень Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 суд не вбачає та констатує, що наслідки ДТП у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів не перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_1 , а спричинені порушенням вимог ПДР України іншим учасником ДТП водієм ОСОБА_2 який здійснив виїзд на смугу зустрічного руху.

При цьому суд наголошує на тому, що до схеми місця ДТП від 03 червня 2025 року, учасники дорожньо-транспортної пригоди зауважень не висловили

Отже, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

у х в а л и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: В. В. Морозов