ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4245/24 Головуючий 1 інстанції: Балабай С.С.
Провадження №33/818/809/25 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

при секретарі Вакула Н.С.,

за участю: захисника Семененка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Семененка Д.В. на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 10 липня 2024 року о 23 годині 02 хвилин в м. Харкові по вул. Барикадна поблизу будинку 157 водій ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), керував транспортним засобом ВАЗ «211120 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest DRAGER 6820». Результат огляду становить 0,33проміллей, тест 3028. ОСОБА_1 згоден, від проходження огляду у лікаря-нарколога у КНП ХОР ОКНЛ відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник Семененко Д.В. просить постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі №642/4245/24 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 категорично не згоден у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки напередодні ніяких спиртних напоїв не вживав, а за 30-40 хвилин до зупинки випив склянку кефіру 200 мл та їв окрошку на кефірі. Більш того, з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції не вбачається ознак сп`яніння, оскільки мова ОСОБА_1 у спілкуванні з працівниками поліції сприймається чіткою, послідовною та логічною, а порушень координації рухів взагалі не вбачається. Звертає увагу на те, що станом на 10 липня 2024 року технічний прилад Драгер, який використовувався при огляді ОСОБА_1 , не повинен був експлуатуватися, оскільки остання його повірка була проведена 06 грудня 2023 року, що свідчить про недопустимість доказу. Вважає, що є підстави для сумніву у достовірності зафіксованих Драгером показників алкоголю у ОСОБА_1 , оскільки розбіжність між показанням температури навколишнього середовища зафіксованого Драгером та даними Харківського Регіонального центру з Гідрометеорології, становить приблизно 9 градусів по Цельсію. Більш того, роздруківка тесту Драгер не містить інформації про контрольний забір повітря та його результати.

У судове засідання Харківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року та 07 липня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги адвоката Семененка Д.В. повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Зокрема, розгляд апеляційної скарги захисника Семененка Д.В. був призначений в Харківському апеляційному суді на 16 годину 05 хвилин 02 червня 2025 року.

22 травня 2025 року на адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.61), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.63-64).

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 22 травня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 16 годину 05 хвилин 02 червня 2025 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.61).

02 червня 2025 року від захисника Семененка Д.В. надійшла телефонограма про неможливість прибути у судове засідання, оскільки знаходиться в Управлінні Служби безпеки України в Харківській області на ознайомленні із матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим просив перенести розгляд його апеляційної скарги на іншу дату (арк.67).

У зв`язку клопотанням захисника Семененка Д.В. та неявкою учасників у судове засідання Харківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року, апеляційний розгляд відкладено до 13 години 15 хвилин 07 липня 2025 року (арк.68).

20 червня 2025 року ОСОБА_1 на адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.70), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.73-74).

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 22 травня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 13 годину 15 хвилин 07 липня 2025 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.70).

У судове засідання Харківського апеляційного суду від 07 липня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, з`явився захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Семененко Д.В.

Захисник Семененко Д.В. пояснив, що ОСОБА_2 відомо про день та час проведення судового засідання, однак, останній знаходиться за межами міста. Разом з тим, захисник просив суд відкласти апеляційний розгляд. Водночас, захисник не зазначив будь-яких підстав для відкладення апеляційного розгляду, які б перешкоджали ОСОБА_2 прийняти участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції (хвороба, непереборні обставини тощо).

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того конвенція встановлює право кожного на доступ до справедливого та безстороннього правосуддя. Однак таке право не є абсолютним, та може бути обмеженим з об`єктивних підстав, визначених законом з обов`язковим врахуванням принципу розумності строків для розгляду справи.

У справі «N.B. проти України» Суд зазначив, що «розумність тривалості розгляду справи має визначатися в світлі обставин справи, а також з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника» («N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо неї, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Щодо вирішення питання про можливість розгляду справи за відсутності належно повідомлених учасників справи підлягає врахуванню і правова практика Верховного суду (справа №592/9605/21) в якій зазначено, що апеляційні суди зобов`язані ретельно перевіряти не лише, чи були учасники провадження належним чином поінформовані про дату та час апеляційного розгляду, але й з`ясувати причини неприбуття цих учасників в судове засідання та вирішити питання про можливість продовження розгляду без учасників, які не з`явилися в судове засідання, або про відкладення судового розгляду, зокрема у разі визнання поважними причини їх не прибуття.

При цьому поважність причин неприбуття у судове засідання має бути обґрунтованим та переконувати для стороннього спостерігача, що особа об`єктивно не може з`явитись до суду з поважних причин, навіть якщо вони стосується і різного роду захворювань. Повідомлення про відкладення має містити конкретну інформацію щодо об`єктивної неможливості з`явитися до суду а не абстрактні доводи. Саме такі обставини з огляду на вимоги чинного законодавства у їх взаємозв`язку і буде вважатися належним за змістом повідомленням про поважні причини неприбуття в судове засідання учасників провадження.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 зазначено про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У правових висновках постанови від 12 грудня 2024 року №990SCGC/20/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.

Захисник у своєму клопотанні про відкладення справи посилається на те, що начебто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знаходиться поза межами міста Харків і просив відкласти апеляційний розгляд на іншу дату. Разом з тим, будь-яких конкретних причин для відкладення апеляційного розгляду адвокат не зазначив.

Крім того, матеріали справи мають усі необхідні відомості, які учасники справи вважали долучити для повного та всебічного розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника про відкладення судового розгляду. Апеляційне провадження належить провадити за відсутності належно повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в межах поданої апеляційної з урахуванням пояснень захисника.

В судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 07 липня 2025 року захисник Семененко Д.В. підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що ОСОБА_1 дійсно цього дня був зупинений працівниками поліції під час дії комендантської години, яким пояснював, що напередодні вживав кефір. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки була вже комендантська година. Звертав увагу на те, що у роздруківці Драгера відсутня інформація про контрольний забір повітря та його результати. Окремо зазначав, що будь-яких скарг на дії працівників поліції не подавали, їх дії або бездіяльність не оскаржували.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи захисника Семененко Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910025 від 10 липня 2024 року, в якому зазначено про те, що 10 липня 2024 року о 23 годині 02 хвилин в м. Харкові по вул. Барикадній, буд.157, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 211120 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 0,33 % проміле, тест 3028. ОСОБА_1 з результатом згоден. Від проходження у лікаря нарколога в КНП ХОР ОКНЛ відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом закриття дверей та вирушенням у невідомому напрямку.

ОСОБА_1 був ознайомлений із відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Тимчасово вилучені документи»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив «відмовляюсь» (арк.1).

Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі, або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк.5), ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 ARHF 0020, результат позитивний, вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,33 % проміле, що підтверджується роздруківкою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» (арк. 4). ОСОБА_3 погодився із результатом газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та власноруч поставив свої підписи у цих документах, зазначивши, що «згоден».

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП ХОР ОКНЛ від 10 липня 2024 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, але огляд у медичному закладі не проводився, у зв`язку з відмовою водія (арк.6).

Також належить взяти до уваги, що згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції Локтіонова Є. від 10 липня 2024 року, в якому зазначено, що 10 липня 2024 року під час несення служби по охороні публічної безпеки боротьбі зі злочинністю та дотриманням правил дорожнього руху на території м. Харкова в складі екіпажу 3102, в комендантську годину о 23 годині 02 хвилини за адресою: м. Харків, вул. Барикадна, буд.157, ним був зупинений автомобіль ВАЗ 211110, д.н.з. НОМЕР_1 . Підійшовши до водія, вони представились та повідомили про те, що ведеться відеофіксація та те, що він порушує комендантську годину, після чого попросили, щоб водій надав документи на право керування авто та реєстраційні документи на автомобіль. Передавши вищевказані документи, працівник поліції встановив, що автомобілем ВАЗ 2111110, д.н.з НОМЕР_1 , керував громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з останнім, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6820, на що ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані сп`яніння, результат 0,33 % проміле. ОСОБА_1 погодився з результатом, від проходження огляду в КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога відмовився. На ОСОБА_1 складено протокол ААД910025 за порушення п.2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Також було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без страхового поліса, у зв`язку з чим було розглянуто справу та винесено постанову ЕНА 2580363 за порушення п.2.1 г ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП. Всі події фіксувались на бодікамеру 471189 і 470168; 467630 з 23 години 01 хвилин по 00 годину 04 хвилин. ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, авто залишено на місці зупинки без порушень ПДР України (арк.7).

У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 10 липня 2024 року за участю ОСОБА_1 (арк.7 А).

Зокрема, з відеозапису вбачається, що працівники поліції у темний час доби, о 23 годині 02 хвилин, тобто під час дії комендантської години, зупинили транспортний засіб. Водієм виявися ОСОБА_1 . На питання працівника поліції, водій повідомив, що заїхав до магазину, а зараз їде в гараж. Працівники поліції з`ясували, що у ОСОБА_1 відсутній страховий поліс. Під час спілкування з водієм поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вживав склянку кефіру та за вечерею їв окрошку на кефірі. О 23 годині 11 хвилин працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав, що алкоголю немає. ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 0,33 % проміле. Працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи згоден він із результатом огляду, якщо ні, запропонував проїхати до відповідного медичного закладу. ОСОБА_1 о 23 годині 14 хвилин повідомив, що згоден, та відмовився проїхати до КНП ХОР ОКНЛ. Водія ознайомили із ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Після складання адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 ознайомили із роздруківкою тесту Драгер, яку останній підписав, а також із протоколом про адміністративне правопорушення, де останній також поставив свої підписи. Працівники поліції також повідомили водію про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом.

Будь-яких заперечень щодо незаконних дій працівників поліції або незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, ОСОБА_1 не висловлював, навпаки, був згоден із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки, та відмовився від проходження огляду у відповідному медичному закладі.

Таким чином, з відомостей цього відеозапису, об`єктивно вбачаються обставини події, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та хід спілкування останнього з працівниками поліції, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавав заяву в порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, відсутні, вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Доводи сторони захисту про не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав та обов`язків є необґрунтованими та спростовуються сукупністю відомостей, що є в матеріалах справи.

Зокрема, з відеозапису події за участю ОСОБА_1 від 10 липня 2024 року, вбачається, що працівники поліції після проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», з результатами якого останній був згоден, та відмовився від проходження огляду у відповідному медичному закладі, повідомили йому про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим ознайомили ОСОБА_1 із правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою на те особою інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області, ДПП, капітаном поліції Локтіоновим Є.Є. з дотриманням вимог ст.254 КУпАП, заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, та підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу та свідчить про відповідальність за його зміст, що вочевидь спростовує доводи захисника в цій частині.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у межах розгляду судом цієї справи ОСОБА_1 реалізував своє право на захист та користувався професійною правничою допомогою захисника Семененка Д.В., тому, сама по собі, зазначена обставина, не завадила ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.

Доводи сторони захисту про відсутність у нього ознак сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Законом не передбачено проведення окремого огляду для виявлення ознак сп`яніння, такі ознаки встановлюються під час спілкування водія із поліцейськими та констатуються за внутрішнім переконанням поліцейського.

Отже, спростування або підтвердження перебування водія в стані сп`яніння, відбувається не через оспорювання наявності ознак, а за рахунок проведення відповідного огляду у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, що і було запропоновано ОСОБА_1 .

Зокрема, з відеозапису, який долучений до матеріалів цієї справи, вбачається, що працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння. Результат огляду, відповідно до роздруківки газоаналізатору Драгер 6820, склав 0,33 % проміле. ОСОБА_1 погодився із зазначеним результатом, будь-яких заперечень не висловлював. Зазначене беззаперечно свідчить про обґрунтованість встановлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні на огляд водія, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Посилання сторони захисту про вживання ОСОБА_1 кефіру апеляційний суд сприймає це як позицію сторони захисту, спрямовану на уникнення від відповідальності, оскільки можливий вплив кефіру на вміст алкоголю в крові людини не доведено, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті до уваги.

Доводи захисника Семененка Д.В. щодо не проведення своєчасної калібровки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін «періодична повірка засобів вимірювальної техніки» вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 6820», ARHF 0020, остання повірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відбулась 06 грудня 2023 року, тобто до закінчення терміну повторної повірки приладу. Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.

Не знаходять свого підтвердження доводи захисника Семененка Д.В. про те, що показання газоаналізатору є неправильним, у зв`язку з тим, що температура повітря у цей день в момент вимірювання значно відрізнялась від показників газоаналізатору, з огляду на наступне.

Так, прилад «Drager» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Тобто, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу, що жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про несправність приладу.

Крім того, різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду у роздруківці газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та фактичною температурою повітря 10 липня 2024 року, на переконання суду, не свідчить про несправність газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», оскільки вказаний прилад до проведення огляду перебував в транспортному засобі працівників поліції, температура повітря всередині якого могла відрізнятися від температури повітря ззовні.

Таким чином, огляд проведено в дозволеному інструкцією діапазоні температур і тому зазначений факт на правильність остаточного результату не впливає.

Доводи захисника про те, що у роздруківці тесту Драгер відсутні відомості про результат контрольного забору повітря, у зв`язку з чим він є неналежним доказом, не можуть бути прийняті до уваги, так як відеозаписом події, долученого до матеріалів справи, підтверджуються сам факт проведення працівниками поліції контрольного забору повітря, який показав відсутність алкоголю, та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого склав 0,33 % проміле, що не викликає сумніву і підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Семененко Д.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков