ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1519/25 Справа № 202/1582/25 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Константинова Р.Д., потерпілого ОСОБА_2 , переглянувши апеляційну скаргу захисника Константинова Р.Д., на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 28 березня 2025 року притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , 20 січня 2025 року о 17 годині 50 хвилин в м. Дніпрі на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг пр-т Миру та вул. Юрія Магалевського 1, керуючи автомобілем Mitsubishi Colt д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Ю. Магалевського не надав перевагу в русі трамваю КТМ-8 інв. №2228, який рухався з лівого боку по пр-т Миру під керуванням ОСОБА_2 та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки в події винен водій ОСОБА_2 стосовно, якого також було складено протокол за не дотримання п. 16.11 ПДР України. При цьому, ДТП відбулося на нерегульованому перехресті та відповідно до руху водіїв у ОСОБА_1 була перевага в русі. На підтвердження невинуватості ОСОБА_1 в матеріалах справи є відеозапис. Крім цього, всі наявні матеріали долучені до протоколу не складалися до протоколу стосовно ОСОБА_2 , а не стосовно ОСОБА_1 . Разом з цим, суд І інстанції встановив порушення іншого пункту ПДР України, а не того який зазначений у протоколі.

Також, захисник просить поновити строку, оскільки після усунення недоліків повторно подано апеляційну скаргу.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, пояснення учасника перегляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційний суд вважає, що термін слід поновити, так як копію постанови захисник отримав 23 квітня 2025 року, без якого останній не міг викласти доводи апеляційної скарги, після чого подав процесуальний документ, який був повернутий через недоліки. Після усунення недоліків захисник повторно подав апеляційну скаргу, що на переконання апеляційного суду є поважною причиною пропуску строку.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, виносячи судове рішення у даній справі мотивував його тим, що вину ОСОБА_1 доведено, і останній порушив правила дорожнього руху, а саме порушив п.10.2 ПДР України.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що посадова особа склавши протокол стосовно ОСОБА_1 ставила у вину йому порушення п. 16.12 ПДР України.

Так, статтею 124 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Отже, суд першої інстанції притягуючи ОСОБА_1 за порушення п. 10.2 ПДР України, вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, і визнав винним особу за порушення тих Правил дорожнього руху України, які ОСОБА_1 не ставилися в провину.

Крім цього, в постанові суду відсутнє належне обґрунтування, з яких саме матеріалів підтверджується вина водія в порушені ним правил дорожнього руху, що спричинило ДТП.

У своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що схема місця ДТП, що наявна в матеріалах справи, не складалася стосовно ОСОБА_1 , що заслуговує на увагу. Дійсно в схемі з місця ДТП зазначено, на зворотньому боці, що вона складалася спочатку не стосовно ОСОБА_1 , та не за порушення п. 16.12 ПДР України. Зі схеми видно, що вона має виправлення в частині пункту ПДР України, який ставиться в провину, а також номеру протоколу, який додається до матеріалів. Тому, в даному випадку, апеляційний суд не може взяти до уваги схему ДТП, як докази вини ОСОБА_1 .

Враховуючи зібрані по справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні докази не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є порушення конкретного правила дорожнього руху, а суд І інстанції встановив порушення, яке не ставилося ОСОБА_1 в провину, а також враховуючи недоліки схеми місця ДТП, про що зазначено вище, то апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення. Тому оскаржена постанова підлягає скасуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Константинова Р.Д. задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький