Єдиний унікальний № 371/688/25
Номер провадження № 3/371/336/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, ідентифікаційний номер не надано,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 о 10-20 год. в с.Іванівка Обухівського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 06.12.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Правопорушник в судові засідання призначені на 03.06.2025, 19.06.2025 та 09.07.2025 не з`явився, судові повістки направлялися за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Згідно із положеннями п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

В статті 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за 126, 130, 124 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Враховуючи наведені положення, суд розглянув справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі наданих суду доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фото-зйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Водночас, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.ст. 251, 252 КУпАП).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, проте ключовим моментом для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, виступає повторність (протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2-4 ст.126 КУпАП).

Суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП за ознаками повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316801 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП від 01.05.2025, який складений уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 копію протоколу отримав, від дачі пояснень відмовився відповідно до ст.63; рапортом складеним уповноваженою особою, який узгоджуються з матеріалами справи; довідкою наданою поліцейським, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; довідкою відповідно до якої ОСОБА_1 , 06.12.2024, тобто протягом року, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення; відеозаписом долученим до матеріалів справи на якому зафіксовані фактичні обставин справи, які відображені в протоколі та в долучених до нього матеріалах.

Відповідно до довідки наданої інспектором СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. 06.12.2024 був при тягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Цей захід є відтворенням головної запобіжної мети цього етапу, а саме: запобігання вчиненню правопорушень з боку самого порушника, а також застереження інших осіб від вчинення адміністративних правопорушень на прикладі порушника, утримання їх від можливості вчинення подібних протиправних діянь.

Суд зауважує, що адміністративне стягнення є лише способом для виправлення протиправної поведінки особи і запобігання вчинення нових порушень.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки Toyota д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованим ним автомобілем на праві власності, суд вважає, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку, що до порушника слід застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу, з позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, розмір якого встановлено законом.

На підставі ст.ст. 33, 40-1 КУпАП, ч.5 ст.126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.

Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA0010001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 гривень. Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення постанови до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області .

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя М.О. Кириленко