Справа № 650/3102/25
провадження № 3/650/859/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року в селищі Велика Олександрівка суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Бериславського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №192336 від 03 травня 2025 року вказано, що 03 травня 2025 року о 09:49 у смт Архангельське по вулиці Широкій водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Yamaha з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Алкотест 6810». Відповідно до тесту, проведеного 03 травня 2025 року о 09:49, №141, водій дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний: 0,70 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

На судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси були представлені адвкатом Янковським В.А., який також на судове засідання не з`явився, проте надав письмові заперечення в яких такі доводи та заперечення проти притягнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до адміністративної відповідальності.

Так, в запереченні адвокат зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно громадянина ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам. Адвокат наголосив, що поліцейський, який складав протокол лейтенант поліції Собчук Іван Іванович не дослідив повноцінно обставини на місці події, а висновки у справі базуються виключно на вибіркових документальних доказах.

Захисник звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Drager без належного дотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння. Не вказано серію та номер самого приладу, а також не було забезпечено відеофіксацію всього процесу огляду від моменту зупинки особи до складання протоколу. При цьому відео з бодікамери не підтверджує факт керування транспортним засобом, що є обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат підкреслює, що на відео зафіксовано: Морозов не перебував у русі, мопед був у нерухомому стані, а сам водій не вчиняв жодних дій, які свідчили б про приведення транспортного засобу в рух. У цьому контексті захисник посилається на п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року, в якій роз`яснено, що під "керуванням транспортним засобом" слід розуміти виконання функцій водія саме під час руху.

Крім того, огляд на стан сп`яніння був проведений з порушеннями вимог статті 266 КУпАП та відповідної Інструкції. Зокрема, відсутні докази, що б підтверджували застосування сертифікованого технічного засобу, не зазначено його реєстраційні дані, а також не дотримано процедур відеофіксації, передбачених наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року. В матеріалах справи також відсутній запис про вручення протоколу особі або її відмову від його отримання, що є істотним порушенням вимог ст. 254 КУпАП.

Захисник наголошує на відсутності об`єктивності дій посадової особи при складанні протоколу, що підтверджується і фактом відсутності підпису ОСОБА_3 про роз`яснення йому прав згідно зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 було належним чином відсторонено від керування транспортним засобом, або що керування було передано іншій особі.

Окрему увагу адвокат приділяє правовим позиціям Верховного Суду. Так, у постанові ВС від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16-а вказано, що рапорт працівника поліції не може вважатись об`єктивним та допустимим доказом вини особи, оскільки він складений стороною, зацікавленою у результаті провадження. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це є порушенням принципу змагальності та неупередженості суду.

Також захист посилається на практику ЄСПЛ, відповідно до якої стандарт доказування має відповідати критерію «поза розумним сумнівом». Якщо докази не є достатніми, узгодженими і переконливими, то вважати особу винною неможливо. Як приклад, наведено рішення у справах «Коробов проти України» та «Кобець проти України», де Суд наголошує на забороні покладати на обвинуваченого обов`язок доводити свою невинуватість.

З огляду на викладене, адвокат доходить висновку, що протокол складено з істотними порушеннями процесуального закону, він не підтверджений жодними іншими належними та допустимими доказами. Як наслідок, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи адвоката та перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки нею, було порушено вимоги пункту 2.9 а) ПДР України, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення, який полягає, зокрема, у доведенні обставин щодо:

керування особою транспортним засобом;

перебування її при цьому у стані алкогольного сп`яніння;

проходження відповідного огляду у порядку встановленому законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наданими суду доказами, а саме: протоколом, чеком технічного засобу алкотестеру Drager Alcotest 6810, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та доданим до протоколу відеофайлом вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначеного правопорушення не доведено.

Так, із вказаних матеріалів суд встановив, що 03 травня 2025 року о 09:49 год. ОСОБА_1 , по вулиці Широка в смт. Архангельське керував транспортним засобом Yamaha. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6810, який показав позитивний результат, згоду із яким у водія отримано не було.

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Так, вимоги щодо збирання та оформлення доказів у справах щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, визначено такими нормативними актами: статтею 266 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі - Порядок № 1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналіз змісту частини другої та третьої статті 266 КУпАП свідчить про те, що у випадку проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, отримані результати матимуть юридичну силу лише в разі згоди з ними. В протилежному випадку розпочата процедура огляду продовжується, а стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений лише за результатами огляду в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи вістуні відомості про згоду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з результатом отриманим за допомогою Drager Alcotest 6810, а відтак слід виснувати, що проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним в силу вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП. Що в свою чергу свідчить про не підтвердження стану алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 у встановленому порядку, а отже про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Вказаний факт вбачається з наданого суду відео на якому поліцейський оголосивши отриманий результат не запитуючи у водія про згоду із ним розпочав оформлення протоколу. Також поліцейський не отримавши згоду із отриманим результатом не запропонував водієві пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Не вказано про згоду водія із отриманим результатом і в протоколі.

Крім того, протокол містить суперечності щодо кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вбачається у тому, що в ньому одночасно зазначено і про керування водієм у стані алкогольного сп`яніння і про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Тобто, фактично дії водія одночасно кваліфіковані на двома взаємовиключними правопорушеннями, можливість чого не передбачена чинним законодавством, адже така ситуація призводить до невизначеності для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у тому, від якого звинувачення йому захищатись, а також для невизначеності для суду у питанні меж розгляду даної справи.

Хоча обидва правопорушення охоплюються складом, передбаченим частиною першою статті 130 КУпАП, однак вони мають різну фактичну основу та різний обсяг доказування.

Так, для кваліфікації діяння як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння обов`язковим є підтвердження самого факту керування, а також юридично чинного результату огляду, з яким особа погодилась або який було підтверджено медичним закладом. Натомість відмова від проходження огляду в медичному закладі утворює окремий склад правопорушення, який передбачає іншу обставину, зокрема, що огляд не був проведений саме через відмову особи, попри надану можливість.

У цій справі жодна з цих обставин не підтверджена належним чином: з одного боку, у протоколі міститься посилання на результат огляду, який формально проведений і вказує на 0,70 проміле, але з іншого боку зазначено, що особа від огляду відмовилася. Отже, поліцейським одночасно зазначено, що огляд проведено та є результат, і що особа його не проходила, що є логічно суперечливим і виключає можливість визначення одного складу правопорушення.

За таких обставин, суд обґрунтовано не має можливості встановити фактичні межі обвинувачення, визначити, які саме дії особи інкримінуються, і, відповідно, оцінити, чи є в її діях склад конкретного адміністративного правопорушення. Це свідчить про істотне процесуальне порушення при складанні протоколу, що перешкоджає його подальшому розгляду по суті.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже надані суду докази свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів щодо надання ОСОБА_1 згоди з отриманим результатом, а відтак вказаний факт не може бути встановлений з дотриманням стандартів доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, наведені обставини також свідчать про те, що фактично поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 право заперечити отримані результати та вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Встановити усі обставини справи шляхом аналізу доданого до протоколу відео неможливо, оскільки останнє не відображає усіх обставин подій (факт керування транспортним засобом, встановлення ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини щодо оформлення направлення).

З огляду на це, суд також звертає увагу, що у відносинах громадянин поліцейський, передбачається, що саме поліцейський є юридично обізнаним та зобов`язаний забезпечити дотримання встановленої законом процедури проходження відповідного огляду. Будь-які маніпулювання з огляду на юридичну недосвідченість громадянина не можуть допускатися поліцейським та свідчитимуть про зловживання наданими йому державою правами, наслідком чого не може бути притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у стані алкогольного сп`яніння, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що враховує суспільну небезпеку правопорушень, що чиняться у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які б перешкоджали розповсюдженню таких дій, проте, саме необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), зобов`язує суд при розгляді справи та визначення винної особи керуватись, в першу чергу, засадами верховенства права, які покликані забезпечити, насамперед, сучасний правопорядок України в цілому.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення від 03 травня 2025 року серії ААД № 192336 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя: _______________ О.О. Сікора