Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1388/25
Провадження № 3/945/561/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723661 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року справа розподілена та передана головуючому судді Павленко І.В.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723661, складеного 28 червня 2025 року інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Максимчуком М.Г., 28 червня 2025 року о 09 годині 41 хвилин в АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 перебувала за місцем свого мешкання в п`яному виді, в будинку знаходилась донька ОСОБА_2 , та неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, не забезпечила належні умови для проживання та виховання дитини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: копія рапорту події 102 (№ 233137427) від 28.06.2025 року, відповідно до якого 28.06.2025 року о 09:41 надійшло повідомлення зі служби 102 до ЧЧ ВП № 5 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , батьки сваряться між собою, батько погрожує ножем; заявниця неповнолітня, 15 років; при відпрацюванні вказаної події, факт домашнього насильства не знайшов свого підтвердження; під час проведення опитування присутніх на місці було встановлено невиконання батьківських обов`язків матір`ю ОСОБА_1 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в той час як батько знаходився на роботі, та не доглядала за своєю неповнолітньою донькою; Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 184 КУпАП та проведено бесіду щодо недопущення подібних дій у майбутньому (а. с. 2); пояснення ОСОБА_2 від 28.06.2025 року, опитаної в присутності батька ОСОБА_3 , відповідно до якого остання зазначила, що 28.06.2025 року батько ОСОБА_3 сварився з матір`ю ОСОБА_1 через те, що мати зловживає спиртними напоями, та у відсутності батька не стежить за неповнолітньою дитиною та не бере участі в моєму вихованні; під час сварки батьків викликала поліцію (а. с. 3); пояснення ОСОБА_3 від 28.06.2025 року, з якого вбачається, що 28.06.2025 року приблизно о 09:30 останній повернувся додому після зміни в лікарні та виявив ОСОБА_1 в п`яному вигляді, а в квартирі не прибрано, «накурено», їсти нічого, донька голодна; в ході розмови з жінкою почали сваритися, а донька викликала поліцію (а. с. 4); пояснення ОСОБА_1 від 28.06.2025 року, з якого слідує, що 28.06.2025 року остання пішла близько 08:00 до магазину, який знаходиться поблизу місця проживання, щоб придбати алкогольних напоїв; випивши, біля 09:00 вона повернулася додому, де у останньої виникла сварка з її чоловіком на підґрунті вживання нею алкоголю; спільна донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликала поліцію; в поясненні зазначила, що вину визнає, з протоколом згодна (а. с. 5).

ОСОБА_1 14.07.2025 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що вину не визнає, за дитиною дивиться 24/7, кормить, займається з нею. Виклик поліції відбувся через сварку батьків. Нагадала докази, що за місцем навчання дочки характеризується позитивно.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив такі обставини та відповідні їм правові норми.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 184 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вона ухилилась, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723661 від 28.06.2025 уповноважена на його складання особа зазначає, що ОСОБА_1 перебувала за місцем свого мешкання в п`яному виді, в будинку знаходилась донька ОСОБА_2 , та неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, не забезпечила належні умови для проживання та виховання дитини.

Разом з тим, суть адміністративного правопорушення, конкретні обставини, які б вказували на ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо її дитини не зазначені, також не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вона ухиляється, не додано і доказів того, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Бвльш того, доказів того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи взагалі не містять.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього докази суддя приходить до висновку, що у проколі не вказані конкретні дії, які ставляться ОСОБА_1 у провину та мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не вказана норма Закону, яку порушила ОСОБА_1 , не зазначено, в чому полягало невиконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, не надано доказів того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід також наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Оскільки суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 33-35, ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 252, ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя І.В. Павленко