Справа № 333/268/25
Провадження № 3/333/582/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова І.Й., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_1 в м. Запоріжжі, по вул. Оріхівське шосе, 14 км, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки, із застосуванням спеціального технічного засобу Сrater Alkotest Drager 6820. Результат позитивний - 1.73 проміле, тест 2856. З результатом погодився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Водій порушив положення п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Також надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вини своєї в інкримінованому правопорушенні не визнає. Зазначив, що він є військовослужбовцем. У вищевказаний день та час, він після виконання бойового завдання, приїхав до місця дислокації його батальйону. На ранок був за плановий його подальший виїзд, тому він випив пляшку пива 0,5 л та ліг спати. Вночі через зміну оперативної обстановки, він за наказом його командира, вимушений був поїхати на нараду в м. Оріхів. Його зупинили на блокпосту близько третьої ночі для перевірки документів. Працівник повідомив, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння. Він пояснив поліцейському, що випив допустиму норму алкоголю. Його командир пояснював поліцейським, що ОСОБА_2 єдиний водій в їх батальйоні, і вони дуже поспішають на нараду військових через загострення обстановки. При проведенні огляду на стан сп`яніння, який проводився за його згодою, поліцейський не показував йому екран приладу з результатами огляду, а оголосив їх йому, зазначивши, що відповідно до результатів тесту встановлений вміст в його організмі алкоголю -1,73 проміле. Він здивувався такому високому показнику, з огляду на те, що завжди вживає алкоголь в межах допустимої норми. Поліцейські не дочекавшись відповіді, вирішили, що він погодився, він лише на їй звернення до нього «водій» відповів «да». Вважає, що вони не правильно розцінили його відгук на як стверджувальну відповідь. Усвідомлено він не підписував жодного документу на підтвердження його згоди з результатами огляду. Вважає, що йому підсунули на підпис такий документ, але внаслідок темної пори доби він не зміг прочитати зміст документу.

Адвокатка Дмитренко О.О., яка здійснювала захист ОСОБА_1 , в цій справі, в судовому засіданні, в режимі відеоконференцзвязку, підтримала її письмове клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення та з огляду на те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності і керував транспортним засобом виключно на виконання наказу командиру у зв`язку зі зміною оперативної обстановки в зоні відповідальності військових частин. Також просила врахувати, що зазначена поліцейськими наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння спростовується відеозаписом з місця події. В порушення вимог інструкції з експлуатації Alkotest Drager 6820 здійснили тестування раніше, ніж через 2 хвилини після паління. Результати тесту поліцейський не демонстрував ОСОБА_1 . Результат тесту на який посилався поліцейський 2256 не міг роздрукуватися через технічний збій. Долучений до протоколу чек тексту має інший номер тест 2856. На відеозапису відсутні відомості, коли цей тест був роздрукований. З огляду на вказане, адвокатка вважає, що долучений результат тест та акт не є допустимими доказами. Наголошувала, що ОСОБА_1 не висловлював своєї згоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому поліцейські не запропонували йому провести повторно цей огляд в спеціалізованому медичному закладі. Поліцейські не пояснили ОСОБА_1 , що він своїм підписом в Акті погоджується з результатами огляду.

Також просила у разі визнання ОСОБА_1 винним, не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки він є військовослужбовцем на посаді водія, і позбавлення прав керування транспортним засобом унеможливить виконання ним своїх посадових обов`язків в зоні бойових дій. Просила врахувати клопотання начальника секції (логістики) штабу 4-го батальйону оперативного призначення про не позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, з яким безпосередньо пов`язано виконання ним своїм посадових обов`язків під час виконання бойових завдань.

Суд, вислухав пояснення адвокатки Дмитренко О.О., дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 р. серії ЕПР1 №206074, ОСОБА_3 у вищезазначені час та місці керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820. Результат 1.73 проміле, тест № 6820. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 , полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до п. 6 розділу І, п. 12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р., № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р., за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 Розділу 2 вищезазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та додатку до протоколу про результати огляду на стан сп`яніння, рапорту працівників поліції та відеозапису з їх боді-камер, вбачається, що 27.12.2024 р. працівниками поліції був зупинений вищевказаний транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з ним, в результаті поверхневого огляду, працівниками поліції, у цього водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, в зв`язку з чим йому пред`явлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу. За згодою водія ОСОБА_1 його огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, в результаті якого встановлено наявність в організмі останнього алкоголю 1,73 проміле та пред`явлено водію З результатами огляду водій ОСОБА_1 погодився, про що свідчить підписаний ним вказаний вище Акт огляду, та відеозапис, з якого вбачається, на запитання поліцейського щодо погодження з результатами огляду, він стверджувально кивнув головою та сказав так. Жодних заперечень відносно результатів огляду не виказав працівникам поліції, та в даному Акті чи в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив. Тим паче, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що напередодні ввечері вживав алкогольний напій.

З довідки УПП в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, має посвідчення водія.

Посилання адвоката Дмитренко О.О., про недопустимість як доказів вищевказаних Акту огляду та результату тестування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, з огляду на наступне. Суд оцінює ці докази як кожен окремо, так і в їх сукупності. Відомості зазначені в цих документах не суперечать іншим доказам, та відповідають обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. Помилкове зазначення поліцейським номеру тесту 2256 замість 2856, з урахуванням того, що перед цим він зазначив номер попереднього тестування повітря 2855, свідчить, що він обмовився, що не спростовує відомості, викладені в Акті огляду та результат огляду, в яких відомості про місце, час, проведення тестування, особу, яка проводила тестування, та яка проходила його, не суперечить обставинам, зафіксованим на відеозапису з місця події та в протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису з місця події вбачається, що приблизно дві хвилини пройшло після паління водієм ОСОБА_1 перед тестуванням. В інструкції експлуатації вказаного спеціального технічного запису не зазначено, що недотримання правила проведення тесту після двох хвилин після паління беззаперечно вплине на результати тесту.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, достовірними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З посиланням адвоката Дмитренко О.О., що огляд водія ОСОБА_1 , як військовослужбовця, на стан сп`яніння мав проводитися в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, зокрема начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, суд не погоджується, оскільки аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники національної поліції.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Заявлене стороною захисту посилання щодо наявності обставин крайньої необхідності керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вищевказаний час та місці, в розумінні ст.ст. 17,18 КУпАП, належними доказами не підтверджена. При цьому суд враховує наявність ризиків можливих тяжких наслідків від керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного сп`яніння, як для нього та пасажира, так і для інших учасників дорожнього руху.

В зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1, п. 4 ст.247 КУпАП

При накладенні адміністративного стягнення,суд враховує характер вчиненого правопорушення,особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відносно посилань сторони захисту щодо не призначення ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд наголошує, що пункт 1 ст. 130 КУпАП містить безальтернативну санкцію у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами на один рік відносно водіїв, яким є ОСОБА_1 . Таке адміністративне стягнення є неподільним і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нею аналогічних правопорушеньта попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому. В даній санкції статті, законодавець не наділяє суд дискреційною функцією щодо вибору між такими видами стягнення як штраф і позбавлення права керування транспортними засобами, та можливості не застосовувати останнє на власний розсуд суду.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , - адвоката Дмитренко Олени Олегівни про закриття провадження у цій справі, - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієїпостанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП. у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: Ірина Йосипівна Наумова