Провадження №3/748/1003/25
Єдиний унікальний № 748/1927/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Майбороди С.М.,

при секретарі Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу 23.05.2025 о 10.00 год ОСОБА_1 , на території військової частини в межах населеного пункту Чернігівського району Чернігівської області, в умовах воєнного стану, будучи військовою службовою особою, сержантом із матеріального забезпечення 5 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної, недбало ставився до військової служби, не організував збереження та зберігання військового майна, його облік та рух у підрозділі (роті) не контролюється, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказавши, що він веде облік та організовує зберігання майна. Зауважив, що щомісяця проводяться звірки книги обліку військового майна і, якщо б такі звірки не відбувались, то він би щомісяця отримував догани. Він керівництву постійно вказує на недоліки і з цих підстав на нього склали протокол. Повідомив, що він перебуває не у військовій частині, а у місці, де вони зараз розташовуються, ним особисто створені відповідні умови для збереження майна і його зберіганні. Коли військовослуджбовці йдуть у самовільне залишення в рапорті зазначається майно, що залишилось і ним це майно контролюється та зберігається. ОСОБА_1 надав для огляду в судовому засіданні фотокартки місця зберігання майна. Також повідомив, що вищестоящим керівництвом не зазначено алгоритм дій щодо майна, яке залишають військовослужбовці.

Норма ч. 2 ст. 172-15 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки фактично у своїй диспозиції відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють певні правовідносини, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких, і складає по суті склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 172-15 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діяння недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним, змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Як слідує з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 14.10.2024 ОСОБА_1 призначено наказом від 21.09.2024 на посаду сержанта із матеріального забезпечення 5 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до функціональних обов`язків сержант з матеріально-технічного забезпечення навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 зобов`язаний організовувати зберігання особистих речей військовослужбовців, щомісяця проводити звірку книги обліку військового майна навчальної роти з книгами обліку служб військової частини та вести встановлений облік і звітність.

Як слідує з рапорту виявлені недоліки щодо того, що книга обліку ведеться формально, документація не ведеться згідно нормативних документів, звірка проводиться поверхнево. Речі військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину не здані на склад військової частини, зберігаються без охорони в дровниках.

За результатами поданого рапорту з метою перевірки перевірки викладених фактів та встановлення винних осіб, причинно-наслідкового зв`язку не було призначено проведення службового розслідування. В рапорті про особу, яка винна у вчиненні виявлених недоліків не зазначається. Пояснення у особи, яка винна у вчиненні виявлених недоліків не відбирались.

Відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017, службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Як слідує з наданих документів та пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 виконує покладені на нього обов`язки з ведення книги обліку майна, проводиться щомісячна перевірка. Формальність ведення книги обліку та проведення звірки має встановлюватись відповідно за результатами службового розслідування з посилання на конкретні факти та докази. Зазначення в рапорті про формальність без конкретного посилання на відповідний нормативно-правовий акт щодо правильності ведення такої книги обліку та без зазначення конкретних фактів виявлення такої формальності є припущенням особи, яка склала рапорт.

Також, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 в умовах, в яких на даний час розташовується особовий склад 5 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону, організував своїми силами зберігання особистого майна військовослужбовців, відповідно до своїх функціональних обов`язків.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 ознайомлений та попереджений про необхідність передачі особистого майна військовослужбовців в розташування військової частини до відповідної кімнати. При цьому також в матеріалах справи відсутні дані щодо ознайомлення ОСОБА_1 з його функціональними обов`язками.

Суду не було надано переконливих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, зокрема, чи вчинені вони з прямим умислом або через недбале чи несумлінне ставлення до службових обов`язків.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суд і на те, що розгляд адміністративного правопорушення вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами, у зв`язку із чим вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода