ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ________________,

за ч. 4 ст. 140 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364721 від 17.06.2025 зазначено, що 05.06.2025, о 14 год 03 хв, в м. Рівне на перехресті вулиць Марка Вовчка-Транспортна, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, начальником служби експлуатації доріг комунального підприємства Рівненського «ШЕУ АД», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць м. Рівне, а саме не привів перехрестя вулиць Марка Вовчка-Транспортна у відповідність до узгодженого проєкту (схеми) ОДР згідно листа №30597/41/30/01-2020 від 08.102020, не встановив дорожній знак пріоритету 2.2 (Проїзд без зупинки заборонено) зі сторони вул. Транспортна, що супутньо спричинило скоєння ДТП в якій два транспортній засоби отримали пошкодження, чим порушив п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 5.12.1.4 ДСТУ 3587:2022, п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання а/д, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ №198 від 30.03.1994, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що дорожній знак був встановлений раніше, але у зв`язку із ремонтними роботами по заміні електричних стовпів дорожній знак був демонтований. На даний час знак встановлений. З цих підстав просив закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозиція ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, з огляду на диспозицію цієї правової норми, можуть бути як громадяни, так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил в сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364721 від 17.06.2025, копію схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2025, копію акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 05.06.2025, фотоматеріали перехрестя та механічних пошкоджень транспортного засобу.

На переконання суду зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, виходячи з наступного.

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

В порушення ст. 256 КУпАП, до згаданих протоколу про адміністративне правопорушення не долучено пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, чи очевидців події, які б підтверджували зазначені у протоколі обставини.

Відповідно до Додатку 3 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» вказуються протяжність ділянки обстеження, кілометр (метри) автодороги, перехрестя, назва вулиці, номер будинку. При проведенні обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та складенні відповідного акту необхідною є також присутність представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

У даному випадку акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складено без залучення представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та, що у зоні його відповідальності перебуває обслуговування вказаної ділянки дороги.

Крім того, до матеріалів справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення №352365 від 05.06.2025 про порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що стало безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів та настання матеріальних збитків.

Таким чином, на переконання органу поліції порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв`язку матеріальними збитками, що настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Інших доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі, суду не надано.

Вище викладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

У рішеннях «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК