Провадження №: 3/336/3735/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 15 березня 2025 року приблизно о 19.40 годині ОСОБА_1 знаходячись в під`їзді №5 будинку АДРЕСА_2 , висловлював щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 образи та вдарив її рукою в обличчя, тим самим скоїв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, завдавши шкоди її психічному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпіла, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явились, про причини неявки не сповістили.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 3 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З досліджених доказів судом встановлено наступне.

15.03.2025 року ОСОБА_2 звернулась до поліції з вимогою вжити заходів до її цивільного чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 15.03.2025 року о 19.30 годині за місцем їх мешкання у АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме вдарив її рукою по обличчю, ображав образливими словами. Діти при цьому присутні не були так як конфлікт з цивільним чоловіком стався у під`їзді, а діти знаходились вдома. Після чого її цивільний чоловік втік, де його шукати вона не знає.

При цьому повідомлення ОСОБА_2 було прийняте протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Згідно з письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , 15.03.2025 року вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відпочивали на природі та коли повертались додому, ОСОБА_3 почав поводитись неадекватно, казати, що піде до гуртожитку, де вони раніше мешкали та буде там усіх бити, вказуючи на знайомих. Коли вона сказала, щоб він заспокоївся та пішов відпочивати, ОСОБА_1 почав її звинувачувати у зраді та буцімто вона йому зраджувала після чого вдарив її у щелепу та схопив у захваті ззаду, почав душити. Коли вона почала кричати та погрожувати викликом поліції, він відпустив її та втік у невідомому напрямку. Під час конфлікту діти були відсутні та події мали місце у під`їзді на 7 поверсі, діти були в квартирі.

Як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 , 15.03.2025 року о 19.40 годині він знаходився у під`їзді №5 будинку АДРЕСА_2 , де в нього зі співмешканкою ОСОБА_2 виник словесний конфлікт в ході якого він став ображати її та висловлюватись нецензурною лайкою після чого конфлікт було припинено.

15.03.2025 року інспектором СПДН ЗРУП ГУНП в Запорізькій області складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та визначено рівень небезпеки як високий.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Також було досліджено долучений до матеріалів справи компакт-диск на якому наявні два відеозаписі. На першому відеозаписі поліцейським роз`яснюються права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на другому відеозаписі ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, надані сторонами письмові пояснення не узгоджуються між собою, оскільки ОСОБА_1 повідомив лише про словесний конфлікт, натомість як потерпіла вказувала також і про нанесення їй ударів, однак матеріали справи не містять доказів цього, тому встановити всі обставини справи шляхом допиту осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення через їх неявку в судове засідання неможливо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши надані докази, які у своїй сукупності не доводять наявності події адміністративного правопорушення, суд приходить до переконання про наявність підстав для закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 3 КУпАП.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року