Справа № 133/3274/24
Провадження № 33/801/634/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Товта Миколи Миколайовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Не погодившись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Товт М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції припустив спрощений підхід до розгляду справи, не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені у запереченні до протоколу, безпідставно відмовив у призначенні судово-медичної токсилогічної експертизи, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Скаржник вказує, що лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 в медичному закладі не проводилось. Вказує, що результат швидкого тесту є попереднім результатом, який потребує уточнення, а також за певних умов може бути неточним.

Разом із апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року, яке мотивоване тим, що під час прийняття оскаржуваної постанови в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник присутні не були. Копію повного тексту постанови суду отримано лише 29 травня 2025 року.

За таких обставин, скаржник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений із поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, з яких видно, що під час прийняття оскаржуваної постанови в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник присутні не були. Копію повного тексту постанови суду отримано лише 29 травня 2025 року. Відтак, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року необхідно задовольнити.

При цьому, апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 617982 від 19.10.2024 року, 19.10.2024 року о 21 год. 08 хв., на а/д М21 243 км. ОСОБА_1 керував т/з «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в КП «Козятинська ЦРЛ», висновок лікаря № 199. Результат позитивний канабіс (ТНС) (а.с. 4).

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів до КП «Козятинська ЦРЛ» від 19.10.2024 року вказано, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, неприродня блідість (а. с. 6).

Відповідно до направленням сечі на ПАР (психоактивні речовини) з ВЕ(Н)МД в лабораторію Козятинської ЦРЛ від 19.10.2024 року, результат тесту позитивний - наявність в біологічному середовищі ОСОБА_1 психоактивних речовин (а.с. 7).

У висновку № 199 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 19.10.2024 року вказано, що результат огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 8).

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 відповідного огляду (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, 18.11.2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Товт М.М. подав до суду першої інстанції клопотання про призначення у даній справі судово-медичної токсилогічної експертизи, оскільки ОСОБА_1 категорично заперечував своє перебування у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом 19.10.2024 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є висновок експерта.

За положеннями ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

У п. 10 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності, вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Натомість суд першої інстанції проігнорував вказане клопотання, та лише 08.05.2025 року (через 6 місяців), приймаючи оскаржувану постанову, навів твердження про те, що таке клопотання про призначення експертизи підтримано не було. При цьому, в апеляційній скарзі адвокат Товт М.М. наголошував, що суд першої інстанції безпідставно в межах вказаного строку не призначив у справі судово-медичну токсилогічну експертизу.

Враховуючи мотиви клопотання про призначення у даній справі судово-медичної токсилогічної експертизи, зокрема заперечення ОСОБА_1 факту вживання наркотичних засобів та непогодження з висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що відмова суду першої інстанції в призначенні названої експертизи є такою, що суперечить принципам судочинства (верховенства права) та обставинам справи, зважаючи на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема, для встановлення наявності у біологічному середовищі (сечі) ОСОБА_1 наркотичних речовин, з метою забезпечення права на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, клопотання про призначення експертизи в даному випадку було обґрунтованим.

Разом з тим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, при розгляді цієї справи суд першої інстанції, досліджуючи наявні докази у справі, не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, а тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. ч. 5-6 ст. 266 КУпАП).

Розділ ІІІ Інструкції встановлює наступні правила огляду, зокрема, на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п.10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Оскільки під час огляду ОСОБА_1 експрес-тест Wondfo 12 показав позитивний результат - канабіс (ТНС), обов`язковим було підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Однак, в порушення вимог Інструкції та Порядку, у медичному закладі не проводилося лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , що було обов`язковою умовою, враховуючи вищенаведені положення законодавства.

Як визначено п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Наведене свідчить, що висновок № 199 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 19.10.2024 року є недійсним, тобто є неналежним доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки зроблений на підставі швидкого тесту та без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 617982 від 19.10.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому такий протокол про адміністративне правопорушення не відповідає критерію допустимості доказів і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, то вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена, а відтак апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Отже на порушення вимог ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов невірного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у цій справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення у його діях.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Товта Миколи Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Товта Миколи Миколайовича задовольнити, постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук