Справа № 346/2893/25
Провадження № 3/346/1182/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1261 від 02.06.2025 року ОСОБА_1 02.06.2025 о 14 годині 40 хвилин в м.Коломия пл..Привокзальна (біля соціальної аптеки) здійснила валютно-облікові операції без державної реєстрації суб`єкта господарювання, чим порушено ч.1 ст.58, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 27.06.2025, 11.07.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася із заявами про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судові засідання через погіршення стану здоров`я.

З огляду на викладене вважаю, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважаю за можливе розглянути справу та надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 суду було надано:

- протокол про адміністративне правопорушення №1261 від 02.06.2025 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, зокрема вказано час, місце (02.06.2025 о 14 годині 40 хвилин в м.Коломия пл..Привокзальна (біля соціальної аптеки)) та інші обставини адміністративного правопорушення, зазначено які саме дії вчинено нею, а саме здійснення валютно-облікові операції без державної реєстрації суб`єкта господарювання, що розцінено особою, що склала протокол як порушення ч.1 ст.58, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України порядку провадження господарської діяльності,

-акт фактичної перевірки від 02.06.2025, відповідно до якого 02.06.2025 о 14:40 год. проведена перевірка господарської одиниці пункту обміну іноземної валюти, що розташований за адресою в м.Коломия пл..Привокзальна (біля соціальної аптеки), платника податків ОСОБА_1 , яка на обліку як СГ не зареєстрована, та зазначені результати перевірки, а саме: 02.06.2025 проведено обмін 100 польських злотих по курсу 11.20 грн. на загальну суму 1120 грн., розрахункових документів які б засвідчували факт обміну валют особою, що проводила дані операції не надано. ОСОБА_1 , яка здійснювала обмін валют згідно наявних баз ДПС України як суб`єкт господарювання не перебуває на податковому обліку, проведення валютно-обмінних операції відбулоя без державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності,

- Наказ в.о.начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області №1373-п від 02.06.2025 про проведення фактичної перевірки пункту обміну валют за адресою м.Коломия пл..Привокзальна (біля соціальної аптеки),

- направлення на перевірку від 02.06.2025 №2829 та від 02.06.2025 №2900

- акт про відмову від підпису в направленнях на перевірку, акт про відмову від підписання акту фактичної перевірки, Акт про відмову від підпису та отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення,

- CD-R диск з відеозаписом, який триває 5 секунд. На даному відеозаписі зафіксовано як чоловік стоїть біля відчиненого віконця у приміщення, де сидить жінка, перед ним на столику лежить одна банкнота, ані номінал ані валюту зафіксувати неможливо, зі словами «це мені? Дякую» він відходить», відео зупиняється. Відеозапис не містить даних часу та місця зйомки.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КАпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується здійснення валютно-обмінних операцій без державної реєстрації як суб`єкта господарювання 02.06.2025 о 14:40 год.

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 цього Кодексу передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.1 ст.58 цього Кодексу суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.128 цього Кодексу громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність (самостійно), систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик її здійснення з метою отримання прибутку (п.2).

Таким чином, важливими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

При цьому, складаючи протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, уповноважена особа зобов`язана довести наявність таких ознак у діях особи, тобто наявність усіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбачених диспозицією вказаної статті.

Проте, у матеріалах справи, що розглядається судом відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) здійснила валютно-обмінні операції без державної реєстрації субєкта господарювання.

З матеріалів справи, а саме з акту фактичної перевірки вбачається одноразова (02.06.2025 о 14:40 год.) валютно-обмінна операція здійснена ОСОБА_1 .

Інші долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують систематичного здійснення ОСОБА_1 валютно-обмінних операцій. Зокрема долучений в якості доказу відеозапис не містить дати та місця відеозйомки, з нього не можливо ідентифікувати зображених на відео осіб, даний відеозапис не містить фіксування самої валютно-обмінної операції, а тому не береться судом до уваги як такий, що не несе доказового значення.

Таким чином, суд констатує, що в даній справі відсутні докази систематичної реалізації товару, що потребує отримання ліцензії, обов`язкові елементи об`єктивної сторони правопорушення в протоколі не зазначені та зібраними доказами не підтверджуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 173,247, 250-252,280,283,284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Третьякова І. В.