Справа 682/1664/25
Провадження № 3/682/627/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

17.06.2025 о 19 год. 17 хв. в с. Крупець гр. ОСОБА_1 керувала низькошвидкісним легким персональним транспортним засобом електроскутер Aida Lux, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 10.07.2025 року на 08 год. 30 хв.

В призначений час ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась шляхом направлення sms-повідомлення на зазначений у заявці на отримання sms-повідомлень номер мобільного телефону, а також шляхом направлення судової повістки за місцем проживання.

З довідки про доставку повідомлення у додаток «Vibe» слідує, що ОСОБА_1 отримала повідомлення із судовою повісткою про час та дату судового засідання.

Окрім того, поштове відправлення із судовою повісткою повернулося до суду із відміткою «адресат відмовився від отримання».

Наведене свідчить про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 було відомо про існування протоколу у справі про адміністративне правопорушення та наявність провадження у справі відносно неї в суді, проте остання не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан розгляду даної справи, заяв та клопотань до суду не подавала.

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 365026 від 17.06.2025, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.06.2025, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.06.2025, згідно із якими ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота;

рапортом працівника поліції від 17.06.2025;

відеоматеріалами відносно гр. ОСОБА_1 , якими зафіксовано факт керування останньою транспортним засобом та її відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сп`яніння на місці зупинки т/з в медичному закладі.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відповідною розпискою, наявною у матеріалах справи, від підпису в якій ОСОБА_1 відмовилась.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, особу ОСОБА_1 , альтернативних стягнень відповідною статтею не передбачено, суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, враховуючи вищенаведені положення КУпАП, суд вважає за необхідне призначити правопорушниці покарання згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Окрім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 605,6 грн.

Окрім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу), штраф підлягає стягненню в примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області/Хмел.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0022001)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на р/р UA0026001, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).

В разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя Мотонок Т. Я.