Провадження №: 3/336/2864/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

08 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення ЄУН 336/4036/25 (провадження № 3/336/2864/2025), яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Оріхів Запорізької області, громадянки України, РНОКПП не відомий, працює на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, місце роботи Таврійська сільська рада, Запорізького району, Запорізької області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ,

за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

прокурора Манька С.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Молоткової В.В.

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 126 від 01 травня 2025 року, який складено старшим оперуповноваженим в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Черновим Дмитром Ігоровичем слідує, що заступник сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 будучи, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 28.06.2023 року не повідомила голову Таврійської сільської ради про виникнення конфлікту інтересів під час підписання розпорядження від 27.06.2023 року №24/01-50 «про виплату надбавки працівникам Таврійської сільської ради», яким встановила надбавку за високі досягнення у праці близькій особі голови сільської ради, чим порушила вимоги встановлені п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного розпорядження перебувало у суперечності між її виконанням службових (посадових) повноважень та приватним не майновим інтересом, зумовленим бажанням залишитись в добрих службових відносинах зі своїм керівником.

Крім того, у складеному протоколі не йдеться про те, що рідна сестра та/або дружина голови Таврійської сільської ради не мають право на отримання тих чи інших надбавок, доплат інших заохочувальних виплат, та не вказується на те, що ОСОБА_1 , не має права видавати розпорядження щодо виплати набавки у тому числі близьких осіб сільського голови. У складеному протоколі зазначається лише на те, що під час прийняття рішень та вчинення дій направлених на встановлення надбавки та/або доплати на користь близьких осіб сільського голови, ОСОБА_1 , повинна дотримуватись вимог Закону України «Про запобігання корупції», а саме повідомити про виникнення конфлікту інтересів, дочекатись його врегулювання у спосіб визначений законом та в подальшому приймати рішення та вчиняти дії без впливу конфлікту інтересів. Тобто, вказане діяння ОСОБА_1 , не розцінюється як законне або незаконне, вказане діяння розглянуто суто через призму Закону України «Про запобігання корупції» в частині порушення вимог щодо недопущення конфлікту інтересів.

Якщо описувати вищевказані обставини «звичайною мовою» можна побачити, що в даному випадку має місце «класична формула» під назвою «Ти задовольняєш мій приватний інтерес (надаєш премію та надбавку моїм близьким особам, я задовольняю твій приватний інтерес (надаю тобі премію та надбавку)».

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є - Таврійська сільська рада Запорізького району Запорізької області, за адресою: Запорізька область Запорізький район с. Таврійське, вул. Центральна 13.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 28.06.2023, тобто день коли ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» повинна була повідомити голову Таврійської сільської ради про виникнення конфлікту інтересів.

До протоколу додано: копію рішення першої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 2 від 10 листопада 2020 року, копію рішення першої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 6 від 10 листопада 2020 року, копію рішення десятої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 29 від 08 липня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , лист про надання запитуваних документів на запит Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, копію розпорядження сільського голови № 8-к/09-03 від 27 серпня 2024 року про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Таврійської сільської ради, копію розпорядження сільського голови № 16/02-01-05 від 01 березня 2017 року про прийняття ОСОБА_4 на посаду соціального працівника в Таврійську сільську раду, копію розпорядження сільського голови № 19-к/09-03 від 01 грудня 2023 року про призначення ОСОБА_4 на посаду адміністратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Таврійської сільської ради, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_5 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_6 , копію рішення двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 5 від 22 грудня 2022 року з додатком, копію розпорядження сільського голови Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 24/01-50 від 27 червня 2023 року про виплату надбавки працівникам Таврійської сільської ради, копію розпорядження сільського голови Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 25/01-50 від 27 червня 2023 року про виплату надбавки працівникам Таврійської сільської ради, копію відповіді на запит щодо надання документів, копію листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 37-01/34052-25 від 21 квітня 2025 року, копію розпорядження щодо підсудності справ, копію листа про інформування щодо складання 88 протоколів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі не визнала, з обставинами викладеними в протоколі не погоджується, пояснила, що вона ніяких протиправних дій не вчиняла, вона виконувала свої функціональні обов`язки відповідно до рішення першої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 6 від 10 листопада 2020 року. Сільський голова на неї не впливає та будь-яких розпоряджень щодо встановлення доплат працівникам їй не надавав, вона виконує рішення Таврійської сільської ради, яке є обов`язковим для виконання та не скасоване у встановленому законом порядку.

Захисник, адвокат Молоткова В.В. вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 що займає посаду сільського голови Таврійської сільської ради. Коли розглядаються питання про умови оплати праці сільського голови, він участі у голосуванні не приймає та виходить з сесійної зали, інших дій не вчиняє. Серед працівників апарату Таврійської сільської ради працюють його дружина ОСОБА_3 на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Таврійської сільської ради, та сестра ОСОБА_4 на посаді адміністратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Таврійської сільської ради. Він їм будь-яких заохочувальних виплат, премій та надбавок не підписує. На заступника він не впливає та будь-яких розпоряджень щодо встановлення доплат його близьким родичам не надавав. Він та заступник діються в межах повноважень визначених рішенням сесії Таврійської сільської ради, яке є обов`язковим для виконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний потенційний конфлікт інтересів, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому її слід визнати винною та накласти стягнення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, допитавши свідка, з`ясувавши думку прокурора, враховуючи обставини справи та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Рішення №2 від 10.11.2020 року, 1-ї сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області «Про визнання повноважень сільського голови Таврійської сільської ради ОСОБА_2 » встановлено, що ОСОБА_2 було обрано головою Таврійської сільської ради, він склав присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до Рішення №6 від 10.11.2020 року, 1-ї сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області «Про затвердження на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів» - на посаду заступника Таврійського сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради було затверджено ОСОБА_1 , залишивши за нею 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад.

Відповідно до п. 3 зазначеного рішення № 6 - ОСОБА_1 , дозволено підписувати розпорядження про виплату надбавок, преміювання, заохочувальних та інших виплат працівникам сільської ради, в тому числі керівникам структурних підрозділів.

Відповідно до п.42 розподілу функціональних обов`язків між сільським головою, його заступником та секретарем сільської ради, затверджених рішенням №29 від 08.07.2021 року 10-і сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області - заступник голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_1 підписує розпорядження про виплату надбавок, преміювання, заохочувальних та інших виплат працівникам сільської ради, в тому числі керівникам структурних підрозділів.

Рішенням двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 5 від 22 грудня 2022 року затверджено положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Таврійської сільської ради та її виконавчих органів на 2023 рік. Положення є додатком до рішення.

Контроль за виконанням даного рішення покладено на комісію з питань планування, фінансів, бюджету та соціально-економічного розвитку.

В Положенні про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Таврійської сільської ради та її виконавчих органів, яке затверджено рішенням Таврійської сільської ради № 5 від 22 грудня 2022 року визначені показники преміювання, розмір премії, порядок преміювання, надання матеріальної допомоги тощо.

В п. 3.2. вказаного Положення вказано, що преміювання працівників здійснюється за розпорядженням сільського голови або заступника.

Згідно з п. 3.4. Положення преміювання заступника сільського голови, секретаря та старости здійснюється за розпорядженням сільського голови.

Відповідно до п. 5.2 Положення, преміювання працівників сільської ради проводиться щомісячно згідно з розпорядженням сільського голови або заступника сільського голови одночасно з виплатою заробітної плати.

Згідно з п. 6.1. Положення, надбавки згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами та доповненнями), посадовим особам, службовцям та робітникам зайнятим обслуговуванням органів виконавчої влади місцевого самоврядування та їх виконавчих органів виплачується у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років згідно з розпорядженням сільського голови або заступника сільського голови.

Дане положення діє на протязі календарного року і щорічно переглядається. Будь-які зміни та доповнення до даного Положення можуть вноситися тільки на сесії сільської ради.

На виконання вказаного рішення колегіального органу заступником сільського голови ОСОБА_1 підписано розпорядження про виплату надбавки працівникам Таврійської сільської ради.

Відповідно до розпорядження сільського голови Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 27.06.2023 року №24/01-50 «про виплату надбавки працівникам Таврійської сільської ради» ОСОБА_1 , встановила надбавку за високі досягнення у праці рідній сестрі ОСОБА_4 , в розмірі 50% посадового окладу та іншим працівникам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Надбавки за високі досягнення встановлено 12 особам.

ОСОБА_2 на виконання п. 3.4. Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Таврійської сільської ради та її виконавчих органів, яке затверджено рішенням Таврійської сільської ради № 5 від 22 грудня 2022 року видав розпорядження від 27.06.2023 року №25/01-50 про виплату надбавки заступнику сільського голови, секретарю та старості.

В даному випадку ОСОБА_1 діяла в межах своїх посадових обов`язків та виконувала рішення Таврійської сільської ради, яким затверджено положення про преміювання працівників Таврійської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII надано тлумачення термінів, які вживаються законі: - корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, можемо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП).

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності конфлікт інтересів не виникає.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст. 172-7 КУпАП характеризується формальним складом, який вважається закінченим з моменту виконання одного з діянь, передбачених у диспозиціях цієї статті, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом з цим, неповідомлення особою про наявність потенційного конфлікту інтересів або вчинення дій та прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів не утворює собою складу адміністративного правопорушення. Тому за такі дії особу не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП характеризується умисною формою вини, при цьому статтею 10 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Стаття 9 КУпАП розкриває поняття адміністративного правопорушення, а саме адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 172-7 КУпАП є бланкетною і основним нормативно-правовим актом у даному випадку є Закон України «Про запобігання корупції».

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, а ст. 10 КУпАП дає визначення вчинення адміністративного правопорушення умисно.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини, пов`язані із запобіганням корупції.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в: 1) неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; 2) вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки 2 до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і в ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», в ній також розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз вказаних термінів дає можливість констатувати, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів слід безпосередньо встановити те, що: а) приватний інтерес наявний; б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням; в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та відповідно в постанові суду.

Суб`єктом правопорушень є посадові особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, яка є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, стосовно не урегулювання конфлікту інтересів, суд бере до уваги ту обставину, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках, про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, і неповідомлення про це, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об`єктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

З цього випливає, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої особиста заінтересованість публічного службовця може вплинути на об`єктивність виконання ним службових повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між його особистими інтересами і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення службовцем інших дій.

Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні блага.

Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме про відсутність складу адміністративного правопорушення.

12 січня 2024 року НАЗК видало Методичні рекомендації № 2 «Щодо застосування окремих положень Закону України Про запобігання корупції стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» які розміщені на офіційному сайті НАЗК.

В зазначених Рекомендаціях уповноважений законом орган (НАЗК) надав офіційні роз`яснення та сформулював правову позицію Держави щодо визначення понять і термінів, які стосуються питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також зорієнтував уповноважені на боротьбу із корупцією органи на відокремлення типових ситуацій, в умовах яких міститься склад конкретного корупційного адміністративного правопорушення, в т.ч. і передбачені відповідними частинами статті 172-7 КУпАП, від обставин, які виключають подію та склад такого правопорушення.

В п. 2.1. Рекомендацій НАЗ роз`яснило, що конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові: - в особи є приватний інтерес; - в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес; - такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.

За відсутності принаймні однієї із складових службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу конфлікт інтересів не виникає.

В п. 2.3 Рекомендацій зазначено, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових / представницьких повноважень, що є дискреційними.

На практиці виникають труднощі з визначенням того, які повноваження є дискреційними (що таке дискреційні повноваження) та чому саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох можливих варіантів дій, рішень, або навпаки не вчиняти дію, не приймати рішення (тобто бездіяти).

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Ознаки дискреційних повноважень: дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього; надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації; дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень; наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

В даному випадку ОСОБА_1 діяла в межах своїх посадових обов`язків та виконувала рішення Таврійської сільської ради, яким затверджено положення про преміювання працівників Таврійської сільської ради.

Згідно з п. 6.1. Положення, надбавки згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами та доповненнями), посадовим особам, службовцям та робітникам зайнятим обслуговуванням органів виконавчої влади місцевого самоврядування та їх виконавчих органів виплачується у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років згідно з розпорядженням сільського голови або заступника сільського голови.

Нормативно-правові акти виключають можливість діяти на власний розсуд (встановити або не встановити надбавку, визначати той чи інший розмір надбавки), передбачають чіткі умови, за наявності яких встановлюється надбавка до посадового окладу.

Доводи уповноваженої на складання протоколу особи, що ОСОБА_1 , як підпорядкований працівник діяла в інтересах керівника є необґрунтованими.

Посилання уповноваженої на складання протоколу особи на п. 14.1.1. Методичних рекомендацій НАЗК № 2 від 12 січня 2024 року (приклад 5) не є аналогічним даній ситуації. Голова сільської ради не делегував повноважень заступнику щодо своїх близьких осіб, заступник виконував свої посадові обов`язки та виконував рішення Таврійської сільської ради.

Рішенням двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 5 від 22 грудня 2022 року затверджено положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Таврійської сільської ради та її виконавчих органів на 2023 рік. Положення є додатком до рішення.

Контроль за виконанням даного рішення покладено на комісію з питань планування, фінансів, бюджету та соціально-економічного розвитку.

Доводи особи уповноваженої на складання протоколу про те, що має місце «класична формула» під назвою «Ти задовольняєш мій приватний інтерес (надаєш премію та надбавку моїм близьким особам, я задовольняю твій приватний інтерес (надаю тобі премію та надбавку)» є неспроможними, оскільки голова сільської ради та заступник діяли в межах своїх повноважень та виконували рішення колегіального органу Таврійської сільської ради.

Суд викладені в протоколі обставини розцінює як припущення уповноважених посадових осіб, щодо можливого порушення реального конфлікту інтересів зі сторони ОСОБА_1 . В протоколі не встановлено, що приватний інтерес наявний у ОСОБА_1 , суперечить службовим повноваженням, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Тому її дії не є такими, що вчинені в умовах реального конфлікту інтересів, а складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять інформації щодо наявності в діях корисливої мети та умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Водночас, подія та обставини вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюються на підставі доказів, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відсутність умов реального конфлікту інтересів виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що їй інкримінуються, оскільки в неї не виник передбачений законом обов`язок повідомити про наявність реального конфлікту інтересів, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Аналізуючи положення зазначених норм закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу корупційного правопорушення, серед яких є обов`язковою умисна форма вини та умисне використання свого службового становища та наданих повноважень.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях особи є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу та умислу щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В статті 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року (заява N 10519/83, п. п. 29, 30), тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З вищенаведених обставин вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній будь-який приватний інтерес, без наявності якого дії особи не можуть бути кваліфіковані як такі, що вчинені в умовах реального конфлікту інтересів, а відповідальність за ст. 172-7 КУпАП настає виключно у випадках вчинення або не вчинення дій саме в умовах реального конфлікту інтересів, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 172-7 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: