ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1830/25 Справа № 210/2237/25 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Працевитого Г.О. на постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 06.04.2025 року о 23 годині 39 хвилин в Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Металургійний районі, по вулиці Нікопольське шосе, Е/О 112, ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 31.05.2024 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постанова ЕНА3630281 від 09.12.2024 року, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Працевитий Г.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, за місцем проживання не мешкає, тому не міг прийняти участь у розгляді справи і не отримував рішення суду, він же, як представник, отримав можливість ознайомитись з матеріалами справи лише 06.06.2025 року, після надання йому доступу судом першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки він такого права був позбавлений. Звертає увагу на положення абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

ОСОБА_1 та його захисник Петров Г.М. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, захисником подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи,вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладені у протоколі обставини стороною захисту не оспорюються.

Захисником оспорюється можливість призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною і передбачає один вид стягнення, а саме штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Чинний КУпАП не містить жодних застережень чи умов застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Дана позиція відповідає правовій позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.09.2023 року у у справі №702/301/20.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами внесеними Постановою № 18 від 19.12.2008 року), з огляду на який до ОСОБА_1 не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування на увагу не заслуговують, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року до ст. 126 КУпАП було внесено зміни та викладено її у чинній редакції, якою за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Працевитому Г.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Працевитого Г.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя