Справа № 383/431/25
Номер провадження 3-в/383/4/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., розглянувши заяву про відвід судді у справі №383/431/25 за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 , 1987 року народження, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляду штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.05.2025 у справі №383/431/245, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 12.06.2025 рок,у ОСОБА_1 , 1987 року народження, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляду штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік та стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.

24 червня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку вказаного судового рішення .

07 липня 2025 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Адаменко І.М. від розгляду заяви ОСОБА_1 про розстрочку судового рішення у справі №383/431/245, оскільки має сумніви у законності розгляду суддею вказаної заяви та звернувся із письмовою скаргою до Вищої ради правосуддя на її дії.

Дослідивши зміст заяви про відвід судді Адаменко І.М. вважа, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про те, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону про відвід судді за правилами, закріпленими в КПК України.

Так, статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

В обґрунтування заяви про відвід судді Адаменко І.М. заявник зазначає власні є сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, та звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою на її дії, проте зазначені доводи ОСОБА_1 не можуть бути правовою підставою для відводу судді, у контексті ст.75 КПК України, окрім того будь-яких доказів на обґрунтування своєї заяви та доказів, що могли б викликати сумнів у неупередженості чи необ`єктивності судді Адаменко І.М. при розгляді адміністративної справи № 383/431/25 відносно ОСОБА_1 та його заяви про розстрочення судового рішення ним не надано.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про відвід судді Адаменко І.М. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про відвід судді Адаменко І.М. від розгляду заяви ОСОБА_1 про розстрочку судового рішення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Адаменко