Справа № 204/2649/25
Провадження № 3/204/898/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2025 року о 06 годині 21 хвилині в м. Дніпро на пр. Богдана Хмельницького біля буд. 93, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 квітня 2025 року на адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра від адвоката Ігнатова Є.Є. надійшло клопотання про визнання доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису недопустимим та недостовірним доказом. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що відеозапис, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення вівся патрульними поліцейськими не безперервно, тобто переривався, у зв`язку із чим вказаний доказ необхідно визнати недопустимим та не брати до уваги під час дослідження доказів по справі.

Крім цього, адвокатом Ігнатовим Є.Є. було подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що відповідно до наявного у матеріалах справи відеозапису не вбачається на підставі чого саме було здійснено зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 та чи така зупинка була. Крім цього, із відеозапису не можливо встановити сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також, наявні й порушення щодо процедури огляду на визначення стану сп`яніння, а саме у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що слугує визначальною підставою для прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що його син проходить навчання у школі водіння, здає на водійські права. Того дня, дружина повинна була йти на роботу, у зв`язку із чим син попросив дати йому відвезти маму на роботу. Він погодився, оскільки напередодні цього дня вживав алкогольні напої та вирішив надати можливість сину попрактикуватись. Коли вони їхали в автомобілі, на ходу у автомобіля відчинився багажник. Син у цей момент запанікував та проїхав на червоне світло світлофору. Потім вони, з`їхавши на узбіччя, зупинились. Припаркувалися вони за перехрестям. Він вийшов із автомобіля задля того, щоб зачинити багажник, та у цей момент під`їхали патрульні поліцейські. Патрульний автомобіль їхав за ними на відстані 30 метрів. Патрульні поліцейські бачили факт порушення ними правил дорожнього руху. Коли він проїхав на червоне світло, співробітники поліції увімкнули проблискові маячки, та він зупинився. Коли до нього підійшли, то виписали штраф за проїзд на червоне світло світлофору, який ним був сплачений. Того дня за кермом транспортного засобу був його син. Він оговорив себе, оскільки не хотів підставляти сина, оскільки йому в майбутньому отримувати водійське посвідчення та щоб у нього із цим не було жодних проблем. Вподальшому, під час спілкування із патрульними поліцейськими, останні від нього відчули запах перегару, у зв`язку із чим запропонували йому пройти огляд. Він спочатку погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, а потім патрульні поліцейські сказали йому, що краще такий огляд не проходити, оскільки так буде краще для його адвоката. Потім патрульні йому повідомили, що будуть складати протокол про адміністративне правопорушення та необхідно викликати тверезого водія. Він правила дорожнього руху знає, однак не пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки розгубився. Він повинен був пройти огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки для патрульних поліцейських саме він керував транспортним засобом. Він не говорив патрульним про здійснення керування автомобілем сином задля того, щоб у сина не було проблем вподальшому із отриманням посвідчення водія, а тому він і повідомив, що сам був за кермом. Він із сином, коли побачили на відстані патрульний автомобіль, помінялись в салоні автомобіля місцями. Якщо б патрульні поліцейські бачили його сина за кермом, то на сина виписали б штраф. Однак патрульні поліцейські не бачили хто саме був за кермом. Патрульні бачили, що він вийшов із-за керма закрити багажник. В цей час його син вже був разом із ним на вулиці зі сторони пасажирських дверцят автомобіля. Він не може пояснити, чому син вийшов із автомобіля. Він із сином помінялись місцями в автомобілі. Його сину 19 років. Дійсно, помінятись в автомобілі місцями із сином було важко. Вони мінялись місцями до того моменту, коли під`їхали патрульні поліцейські. Він вживав алкоголь напередодні увечері, однак у невеликій кількості. Він співробітникам поліції не пояснював, що син був за кермом, оскільки боявся за сина, бо він не знав, які саме наслідки могли б настати для сина. Патрульним він розповідав, що зупинився, оскільки відчинився багажник. Він підтвердив той факт, що було здійснено проїзд на червоне світло світлофора та він погодився із цим штрафом, оскільки сплатив його. У одного із патрульних поліцейських не працювала камера, оскільки він постійно підкликав іншого патрульного задля того щоб засвідчити відповідні свідчення, які ним були надані. Патрульний поліцейський у якого не працювала камера говорив йому, що якщо він не впевнений то краще відмовитись від проходження огляду, оскільки потім в суді буде легше це все закрити, а ні ж тоді коли покаже все Драгер. У нього немає відповіді, чому коли його попередили про те, що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, він погодився, знаючи, що буде притягнутий до відповідальності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 син ОСОБА_1 пояснив, що того дня він попросився за кермо, оскільки рано вранці збиралися їхати. Виїхали, все було гаразд. Їдучи на автомобілі, відчинився багажник та загорівся червоний сигнал на панелі автомобіля. Він замешкався та проїхав на червоний сигнал світлофору. Він одразу з`їхав на узбіччя задля того, щоб закрити багажник. Коли зупинився, побачив поліцейських, у зв`язку із чим попросив батька помінятись місцями. Коли патрульні поліцейські під`їжджали, то він був на водійському сидінні, а коли побачив, що під`їжджали до них то він із батьком помінялись місцями. Він пересів на пасажирське сидіння. Батько того дня не керував автомобілем. В той час в автомобілі була також його мати, яка сиділа на пасажирському сидінні за водійським сидінням. Він пересів, оскільки боявся відповідальності, бо могли виникнути проблеми. В автомобілі є чотири дверці. Спочатку він сидів за кермом автомобіля, потім вони праве пасажирське сидіння нахилили назад, він переліз, сів по центру і, перебуваючи у такому положенні, через нього переліз батько. Він сів між сидіннями. У нього зріст 1,87 м., вага приблизно більше 140 кг. Батько зростом приблизно 1,84 м., вага близько 88 кг. Після цього, батько вийшов із автомобіля задля того, щоб зачинити багажник, а він сидів просто в автомобілі. Потім вийшов. Мати також виходила, однак потім поїхала на роботу. Скільки часу відбувалось оформлення він не пам`ятає, оскільки більшу частину часу перебував в автомобілі в телефоні. Він тоді не слідкував за часом. Він дійсно виходив на вулицю, однак постійно був в телефоні. На вулиці він пробув не довго. Він стояв неподалік від батька та патрульних поліцейських, у зв`язку із тим, що була зима та холодно, він сів до автомобіля. Він тоді сів до авто не на водійське сидіння, а на пасажирське сидіння. Їхав він на водійському сидінні, а вийшов із автомобіля з пасажирського сидіння. Він потім сів на заднє пасажирське сидіння, оскільки їх забирали друзі батьків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вранці вони виїхали відвезти її на роботу, це було о 6 годині ранку. Оскільки чоловік напередодні випивав, син попросився спробувати покерувати автомобілем. Син здав теорію, а практики у водінні автомобілем мало. Вони поїхали. Потім в один момент, коли переїхали перехрестя, він зупинився, оскільки почала мерехтіти лампочка бо відкрився багажник. Потім побачили, що ззаду них їде патрульний автомобіль і син з чоловіком помінялись місцями. Чоловік вийшов на вулицю задля того щоб зачинити багажник. Потім чоловік довго розмовляв із патрульними поліцейськими, а вона вийшла, оскільки їй необхідно було на роботу. Патрульні поліцейські та чоловік розмовляли з приводу того, щоб пройти алкотестер. Патрульні говорили чоловіку, що краще буде відмовитись, оскільки на суді адвокату буде краще довести невинуватість. Потім вона поїхала на роботу. Вона сиділа на пасажирському сидінні за сидінням водія. За кермом автомобіля був син. Чоловік того дня не керував автомобілем. Коли патрульні поліцейські розмовляли із чоловіком вона була в автомобілі, сиділа та чекала. Вона сиділа ззаду водійського сидіння, а потім перемістилась на сусіднє сидіння задля того щоб вийти не на проїжджу частину. Потім вона вийшла до поліцейських та чоловіка. Вона нічого не дочекалась, оскільки їй необхідно було їхати на роботу, а вони ще залишались на місці. Чим все закінчилось, вона не бачила, оскільки поїхала на роботу.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

Таким чином, суддя, розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене відповідною статтею КУпАП, чи порушені норми законодавства даною особою, якщо форма статті є бланкетною, чи винна особа, що притягається до особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 248399 від 16 лютого 2025 року; рапортом поліцейського 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Виноградного А.А. від 16 лютого 2025 року.

Окрім цього, суддею був досліджений диск з відеозаписом. Так, на диску міститься відеозапис № 474336 від 16 лютого 2025 року. З вказаного відеозапису вбачається, що о 06:29:30 годині на вулиці біля автомобіля стоять патрульні поліцейські та ОСОБА_1 розмовляють про те, що якщо ОСОБА_1 вжив алкоголь до 2 години ночі, то йому не має чого нервувати. ОСОБА_1 відповідає, що він не нервує з приводу даної ситуації. При цьому, крім патрульних поліцейських та ОСОБА_1 на вулиці біля автомобіля більше нікого не має. Об 06:31:44 годині патрульний поліцейський повідомляє, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме проїхав на червоний сигнал світлофору та повідомляє його про те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову про накладення стягнення за цим фактом. О 06:32:15 годині ОСОБА_1 ставить підпис у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху. Об 06:32:57 годині на запитання патрульного поліцейського щодо підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомляє, що зупинився, оскільки на ходу у автомобілі відчинився багажник. Додатково повідомляє, що дійсно багажник відчинився на ходу та він одразу прийняв вправо задля того, щоб зупинитись. О 06:33:33 годині патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що якщо тестер покаже значення, яке буде менше норми, то до ОСОБА_1 жодних питань не буде, однак, якщо значення буде перевищене то, на місці відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Об 06:33:58 годині патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що у випадку відмови від проходження огляду, однак у цьому випадку на нього також буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Об 06:34:28 годині ОСОБА_1 запитує у патрульних поліцейських про те, що якщо він зараз відмовиться від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що навіть в разі відмови на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. О 06:34:30 годині ОСОБА_1 говорить патрульним: «Так давайте я відмовлюсь». Об 06:34:30 годині патрульні поліцейські запитують у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 питає, які для нього настануть наслідки у разі відмови від проходження огляду? Патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 06:34:36 годині ОСОБА_1 говорить патрульним поліцейським: «Складайте». Об 06:34:39 годині ОСОБА_1 на пропозицію патрульних поліцейський пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, повторно відмовляється. О 06:34:53 годині до ОСОБА_1 вийшла із автомобіля його дружина. Об 06:35:15 годині ОСОБА_1 повторно відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. О 06:35:48 годині ОСОБА_1 говорить патрульним поліцейським, що він зараз знаходиться в адекватному стані, тверезий, на що патрульний поліцейський повідомляє його, що у ОСОБА_1 є запах перегару, з чим ОСОБА_1 погоджується, при цьому киває головою. Об 06:36:02 годині ОСОБА_1 повторно повідомляє патрульних поліцейських про відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. О 06:36:21 годині ОСОБА_1 говорить патрульним поліцейським про те, що вони вже на нього склали постанову про накладення адміністративного стягнення та щоб вони надали йому можливість відвезти дружину на роботу, на що патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та його буде відсторонено від керування транспортними засобами. Об 06:36:39 годині патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про необхідність виклику тверезого водія, на що останній у них запитує чи не можуть вони відігнати його автомобіль на вул. Робочу. О 06:37:08 годині ОСОБА_1 запитує у патрульних поліцейських, якщо його син здав теорію у школі водіїв, чи може син сісти за кермо та поїхати на автомобілі на, що патрульні відповідають, що вони можуть передати керування транспортним засобом ОСОБА_1 лише особі у якої є посвідчення водія. Об 06:37:26 годині ОСОБА_1 говорить патрульним поліцейським про те, що він ніколи не був у вказаній ситуації та не знає наслідків, які можуть для нього настати. О 06:37:32 годині патрульні поліцейські роз`яснюють ОСОБА_1 наслідки проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а також наслідки відмови від проходження такого огляду. Об 06:38:02 годині ОСОБА_1 повторно відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. О 06:38:22 годині дружина ОСОБА_1 відчиняє задні двері автомобіля та дістає свою сумку, після чого йде із місця зупинки транспортного засобу. Об 06:40:27 годині патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно нього та відсторонення його від керування транспортними засобами. О 06:40:41 годині із відеозапису вбачається, що в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні ніхто не сидить, натомість на задньому пасажирському сидінні є наявним силует особи. Крім цього, на протязі всього часу ведення відеозапису на вулиці окрім патрульних поліцейських, ОСОБА_1 та його дружини інших осіб не має. Об 07:23:04 годині біля автомобіля стоїть син ОСОБА_1 , який одягнений у шапку, зимову дуту куртку, через плече у нього одягнена сумка. О 07:23:04 годині патрульний поліцейський зачитує ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому ОСОБА_1 не висловлює заперечень щодо змісту та фактів викладених у вказаному протоколі, після чого підписує його. Об 07:26:33 годині патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знайти й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до рішення № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Статтею 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 16 лютого 2025 року о 06 годині 21 хвилині повністю знайшов своє підтвердженні у ході розгляді справи дослідженими доказами у їх сукупності, та не викликає будь-яких сумнівів.

Надаючи оцінку позиції захисту стосовно керування транспортного засобу сином ОСОБА_1 ОСОБА_2 на момент його зупинення співробітникам поліції слід зазначити наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він вийшов із автомобіля задля того, щоб зачинити багажник, та у цей момент під`їхали патрульні поліцейські. Патрульний автомобіль їхав за ними на відстані 30 метрів. Патрульні поліцейські бачили факт порушення ними правил дорожнього руху. Коли він проїхав на червоне світло, співробітники поліції увімкнули проблискові маячки, та він зупинився. Коли до нього підійшли, то виписали штраф за проїзд на червоне світло світлофору, який ним був сплачений. Вподальшому, під час спілкування із патрульними поліцейськими, вони від нього відчули запах перегару, у зв`язку із чим запропонували йому пройти огляд. Потім патрульні йому повідомили, що будуть складати протокол про адміністративне правопорушення та необхідно викликати тверезого водія. Він правила дорожнього руху знає, Він повинен був пройти огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки для патрульних поліцейських саме він керував транспортним засобом. Він не говорив патрульним про здійснення керування автомобілем сином задля того, щоб у сина не було проблем вподальшому із отриманням посвідчення водія, а тому він і повідомив, що сам був за кермом. Патрульні бачили, що він вийшов закрити багажник. В цей час його син вже був разом із ним на вулиці зі сторони пасажирських дверцят автомобіля. Він співробітникам поліції не пояснював, що син був за кермом. Патрульним він розповідав, що зупинився, оскільки відчинився багажник. Він підтвердив той факт, що було здійснено проїзд на червоне світло світлофора та він погодився із цим штрафом, оскільки сплатив його. У нього немає відповіді, чому коли його попередили про те, що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, він погодився, знаючи, що буде притягнутий до відповідальності.

Тобто, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_4 , слід виходити із сукупності та змістовності його пояснень, а також сукупності дій та поведінки останнього на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Так, останній вчинив наступні дії, які свідчать про факт керування ним транспортним засобом на момент його зупинки співробітниками поліції:

- погодження ОСОБА_1 із порушенням Правил дорожнього руху, а саме проїзду на червоний сигнал світлофору шляхом підписання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення;

- сплата штрафу ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, а саме проїзду на червоний сигнал світлофору;

- підтвердження ОСОБА_1 того, що він зупинився, оскільки відкрився багажник в автомобілі;

- зацікавленість ОСОБА_1 у наслідках відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку;

- неодноразова відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом медичного огляду на визначення стану сп`яніння;

- прохання ОСОБА_1 надати йому можливість відвезти дружину на роботу;

- відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 під час ознайомлення та отриманням копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП;

Як було встановлено під час судового розгляду, із пояснень наданих ОСОБА_1 , останній підтвердив факт того, що патрульним поліцейським він повідомляв про те, що саме він керував транспортним засобом, однак під час судового розгляду повідомив, що фактично за кермом транспортного засобу перебував його син, який його попросив попрактикуватись у водінні, на що він погодився та надав можливість сину керувати транспортним засобом. Він не повідомляв патрульним поліцейським про те, що автомобілем керував його син, оскільки він не бажав настання для сина невідворотних наслідків, які б унеможливили отримання останнім водійського посвідчення у майбутньому.

Однак, суддею не можуть вказані пояснення бути взятими до уваги з огляду на той факт, що ОСОБА_1 патрульним поліцейським було повідомлено про те, що він зупинив свій транспортний засіб, оскільки побачив, що у нього відчинився багажник (06:32:57 годині відеозапису). При цьому, патрульні поліцейські неодноразово у нього запитують чи дійсно ОСОБА_1 зупинився виключно із-за того, що відкрився багажник у його автомобілі, чи може із-за того, що він побачив патрульний екіпаж, на що ОСОБА_1 стверджувально повідомляє, що він зупинив свій транспортний засіб, оскільки побачив, що відчинився багажник.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 25 березня 2025 року (№ 51-2129км23), доведеність тих чи інших обставин злочину не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів. Обставини, які утворюють елементи складу злочину, можуть встановлюватися на основі сукупності непрямих доказів, якщо логічний аналіз їх взаємозв`язку підтверджує відповідні обставини. Доказування часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність або недоведеність винуватості особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, обставини, які були встановлені на підставі досліджених доказів у вказаній справі, в своїй сукупності підтверджують факт здійснення керування транспортним засобом Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_2 , саме ОСОБА_1 .

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що керування транспортним засобом здійснював його син, а він, задля того щоб сина не притягували до відповідальності та не псували відомостей щодо нього, взяв всю провину на себе не заслуговують на увагу та сприймаються суддею, як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також, не береться суддею до уваги й посилання ОСОБА_1 на той факт, що коли він побачив, що за їх автомобілем на відстані 30 метрів їде патрульний автомобіль, а тому він повідомив сина, що необхідно помінятися місцями, що вони й зробили в наступному, з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду свідок ОСОБА_2 повідомив, що він побачив поліцейських та попросив батька помінятись місцями. Спочатку він був на водійському сидінні, а коли під`їхали поліцейські, то вони помінялись із батьком місцями. Батько тоді не керував транспортним засобом. Мати в цей час сиділа на пасажирському сидінні за водієм. Він спочатку сидів за кермом, потім коли побачив патрульних поліцейських попросив батька помінятись місцями, задля цього вони відкинули переднє пасажирське сидіння, він сів між сидіннями та батько через нього переліз, а він сів на пасажирське переднє сидіння поряд із батьком. В нього зріст 1,87 м., вага більше 140 кг., у батька 88 кг. ваги зріст 1,84 м., і він із ним помінявся.

Розглядаючи можливість обміну місцями між водієм та пасажиром, слід звернути увагу на марку транспортного засобу та його габаритні характеристики.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 16 лютого 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до технічних характеристик автомобіля Daihatsu Terios, висота від сидіння до стелі автомобіля становить 1,240 мм.

Як було встановлено із пояснень свідка ОСОБА_2 , останній повідомив, що його зріст складає 1,87 м., вага більше 140 кг., у ОСОБА_1 зріст складає 1,84 м., вага 88 кг.

Так, виходячи із антропологічних параметрів свідка ОСОБА_2 , а саме ваги більше 140 кг., зросту 1,87 м, а також, беручи до уваги сезонний одяг, в якому був одягнений свідок у момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: пухова куртка, сумка через плече, що у свою створює певні обмеження у здійсненні рухів, в транспортному засобі без виходу із автомобіля, а тому вказане є маловірогідним за вказаних обставин.

Також, під час судового розгляду ОСОБА_1 було продемонстровано судді відеозапис на якому він та свідок ОСОБА_2 показують, як ними було здійснено в салоні автомобіля Daihatsu Terios переміщення із водійського сидіння на пасажирське, однак вказаний відеозапис суддею не може бути взятим до уваги, оскільки під час відтворення вказаної події не було дотримано відповідних характеристик, а саме наявності зимового одягу, який був одягнений на останніх під час події.

В свою чергу, зазначений факт не є вирішальним, о оцінюється судом наряду з іншими доказами в їх сукупності, на які суд посилався раніше.

Крім цього, судом не можуть бути взятими до уваги показання свідка ОСОБА_2 в частині того, що він одразу після того, як ОСОБА_1 вийшов закрити багажник, вийшов разом із ним та перебував біля транспортного засобу, при цьому він вийшов із транспортного засобу саме із переднього пасажирського сидіння, оскільки вказане спростовується дослідженим під час судового розгляду відеозаписом, а саме: о 06:40:41 годині із відеозапису вбачається, що в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні ніхто не сидить, натомість на задньому пасажирському сидінні наявним силует особи. Крім цього, на протязі всього часу ведення відеозапису на вулиці окрім патрульних поліцейських, ОСОБА_1 та його дружини інших осіб не має. Лише об 07:23:04 годині на відеозаписі біля автомобіля стоїть син ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 .

Таким чином, суддею не можуть бути взятими до уваги пояснення надані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони спрямовані на створення умов задля можливого уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення беручи до уваги той факт, що вони є сім`єю. Крім цього, пояснення вказаних свідків у повній мірі були спростовані дослідженими під час судового розгляду доказами по справі.

Що стосується посилання адвоката на відсутність підстав для зупинення транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Як було встановлено під час судового розгляду із пояснень ОСОБА_1 , останній повідомив, що коли здійснював рух на транспортному засобі, ним було допущено порушення Правил дорожнього руху, а саме здійснено проїзд на червоний сигнал світлофору. Вподальшому він побачив, що в автомобілі відчинився багажник, а тому він виїхав на узбіччя, де до нього одразу під`їхали патрульні поліцейські.

Крім цього, як вбачається із рапорту поліцейського 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Виноградного А.А. від 16 лютого 2025 року, за адресою м. Дніпро, Чечелівський район, пр. Богдана Хмельницького, буд. 93, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, зупинка транспортного засобу Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_2 , була правомірна з огляду на порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору.

Що стосується посилання щодо порушення процедури огляду на визначення стану сп`яніння, а саме не надання ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, слід зазначити наступне.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я.

Як було встановлено суддею під час дослідження відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, на неодноразову пропозицію, висловлену патрульним поліцейським щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 , останній відмовлявся від проходження такого огляду.

За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Вказане в повній мірі узгоджується із Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме, з положеннями пунктів 6 та 8 Порядку, відповідно до яких направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знайти й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галоган та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 16 лютого 2025 року реалізував своє право володіти та керувати автомобілем Daihatsu Terios, номерний знак НОМЕР_2 , тим самим погодившись нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна.

Суддя зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов