Справа №: 302/829/25 3/302/336/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.1 КУпАП, за протоколом серія ЗхРУ № 354878 від 11.06.2025, який складений інспектором прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_1 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Покровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.07.2009, уродженця селища Каучук Кореневського района Курської області, РФ, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, довідка ВПО номер 2302-, станом на час розгляду справи - військовослужбовець НГУ в/ч НОМЕР_3 (військовий квиток № НОМЕР_4 серія АГ, виданий 11.06.2025), засіб особового мобільного зв`язку НОМЕР_5 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності протягом року за порушення правил прикордонного режиму, не судимий,

В С Т А Н О В И В:

Згідно зазначеного протоколу ОСОБА_2 11.06.2025 близько 21 год. 00 хв. був виявлений у межах контрольного прикордонного району Хустського району Закарпатської області нарядом прикордонників при здійсненні спроби незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктом пропуску через державний кордон, чим, за позицією посадової особи, яка склала протокол, порушив вимоги статей 9,12 Закону України «Про державний кордон України» і вчинив правопорушення за ознаками статті 204-1 ч.1 КУпАП.

Суд констатує, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не дотрималась положень статті 277 ч.2 КУпАП щодо доставки особи до суду для розгляду справи зазначеної категорії протягом доби у зв`язку з її затриманням. Адже протокол складено і здійснено затримання особи 11.06.2025, а матеріали справи про адміністративне правопорушення подані в суд 17.06.2025, тобто майже через шість днів з дати події.

ОСОБА_2 особисто на розгляд справи про адміністративне правопорушення в судове засідання 03.07.2025 не з`явився, будучи належно повідомлений про це, що підтверджено в матеріалах справи.

ОСОБА_2 надіслав особисті письмові пояснення з приводу складеного протоколу. Захисник ОСОБА_2 адвокат Іванцьо В.М. подав у справу письмове клопотання в програмі «Електронний суд» із заявою про розгляд справи без участі ОСОБА_2 з обґрунтування та позицією закрити провадження в справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення із вжиттям заходів до посадових осіб прикордонної служби за здійснення службового підроблення матеріалів справи за ознаками частини 1 статті 366 КК України.

ОСОБА_2 вчинення зазначеного у протоколі правопорушення, а також обставини, які зазначені в цьому документі заперечив повністю і пояснив свою позицію таким.

11.06.2025 він разом з своїм близьким знайомим (кумом) ОСОБА_3 , який є підприємцем і здійснює господарську діяльність у галузі будівництва, і в якого ОСОБА_2 працює в місті Львів, вибули в офіційне відрядження рейсовим автобусом рейсом Львів - Хуст реєстраційний номер НОМЕР_6 для пошуку комерційних об`єктів. На Торунському перевалі в Хустському (колишньому Міжгірському) районі на контрольному посту рейсовий автобус зупинили працівники поліції та ТЦК і під час перевірки документів повідомили ОСОБА_2 , що він народився в РФ, а тому йому слід прибути з ними в підрозділ СБУ для перевірки. З приміщення СБУ ОСОБА_2 відвезли до приміщення підрозділу в селищі ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він пройшов ВЛК з визнанням його придатним до військової служби. Опісля його доставили в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вночі відвезли до АДРЕСА_3 , де зарахували до військової частини національної гвардії України і видали військовий квиток. ОСОБА_2 повідомив, що станом на час розгляду справи проходить військову службу.

ОСОБА_2 також у своїх письмових поясненнях зазначив, що не мав наміру перетинати кордон України, адже він виконував трудові функції до його затримання працівниками ТЦК та СП і поліції. Після затримання не спілкувався з прикордонниками, а тільки з працівниками ТЦК та СП. У його присутності не складались і не оголошувались зазначений протокол та інші документи та не надавались йому для підпису. ОСОБА_2 повідомив, що прикордонна служба не складала стосовно нього протокол про адміністративне затримання і не доставляла його в пункт прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Підписи в протоколі йому не належать і вважає протокол підробленим, а також сфальсифікованими обставини, які зазначені в довідці, складені працівниками прикордонної служби. Дії працівників прикордонної служби щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог закону «Про державний кордон України» вважає свавільними, бо обставини, які зазначені в протоколі не відповідають дійсності, є надуманими. ОСОБА_2 просить суд винести судове рішення про повідомлення в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ДПСУ.

ОСОБА_2 і його захисник подали в справу докази на ствердження пояснень і спростування обставин, зазначених у протоколі та в доданих до нього документах, а саме: - посвідчення про відрядження ОСОБА_2 працівника ФОП ОСОБА_4 «Comfort studio» РНОКПП НОМЕР_7 , видане на підставі наказу від 06.06.2025 №17, на термін 5 днів в міста Хуст, Львів, Мукачево ОСОБА_2 , менеджеру з розвитку проектів; - квитки на рейсовий автобус Львів-Хуст від 11.06.2025, видані ТзОВ «Гал-всесвіт» автостанція «Автовокзал двірцевий», м. Львів, площа Двірцева, 1 (фіскальні чеки за перевезення на суму 633 грн); - фотоілюстрацію рейсового автобуса маршрутом Львів_Хуст через Стрий, Моршин, Долина, Вишків, Міжгір`я марки «Еталон» номерний знак НОМЕР_6 ; - довідку ВПО номер 2302-, видану ОСОБА_2 . ДСЗН ЗМР (Шевченківський район); - паспорт громадянина України належний ОСОБА_2 ; - військовий квиток серія НОМЕР_8 (реквізити паспорта квитка зазначені у вступній частині постанови); - зразки особистого підпису ОСОБА_2 за договором про правову допомогу, укладену із захисником адвокатом.

За наслідками розгляду справи сторона захисту подала клопотання про закриття провадження за відсутністю складу і події зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Оцінивши зміст протоколу, пояснення особи, стосовно якої складено протокол, доводи обґрунтування захисника і подані в справу матеріали, докази сторони захисту, суддя дійшов такого висновку, встановивши наступне.

Стаття 204-1 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке: перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Судом установлено таке за доказами, поданими посадовою особою, яка склала протокол.

Згідно із записами у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився надати пояснення, скористатися послугами захисника. Натомість в графі «підпис особи, яка притягається до відповідальності» є власноручний підпис від імені ОСОБА_2 . До матеріалів також додано заяву від імені ОСОБА_2 на адресу голови Міжгірського районного суду Закарпатської області, складену за шаблоном у вигляді комп`ютерної верстки із заповненням власноручно відомостей посадовою особою, яка склала протокол та підписом від імені ОСОБА_2 в графі «підпис», за таким змістом: відомості про адресу проживання ОСОБА_2 в Дніпропетровській області, номер засобу його мобільного зв`язку, повідомлення ОСОБА_2 про розгляд його справи за протоколом у Міжгірському районному суді; прохання надіслати йому копію постанови на адресу в Дніпропетровську область, Синельниківський район, вулиця Гагаріна, буд. 17. Запис комп`ютерною версткою «Свою провину у вчиненому правопорушенні визнаю в повному обсязі. З моїх слів записано вірно, мною прочитано, зауважень і доповнень не маю».

До матеріалів справи додано довідку від 11.06.2025 про результати затримання громадянина ОСОБА_2 на напрямку 207 прикордонного знаку загону «Яблунівка» з такою інформацією :

«11.06.2025 біля 19 години ОСОБА_2 прибув на залізничний вокзал в м.Львів, звідки, скориставшись послугами «Блаблакар» вирушив у напрямку міста Хуст, де згодом мав намір вирушити до ДКУ з метою незаконного перетину державного кордону України. На околиці селищі Міжгір`я на контрольному посту його було виявлено в транспортному засобі і затримано для здійснення фільтраційно-перевірочних заходів та складання адміністративно-процесуальних документів. Зазначена довідка також містить відомості, що зі слів затриманого ОСОБА_2 , він не брав участь у бойових діях, у діяльності міжнародних терористичних організаціях, радикально налаштованих рухах антиукраїнської направленості, не причетний до діяльності іноземних спецслужб». Довідка підписана офіцерами оперативного розшукового відділу з м.д.н.п. «Лужанка і Яблунівка» ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Оцінивши зміст протоколу, додані до нього матеріали, докази у виді документів, які подані стороною захисту, суддя дійшов підсумкового висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на таке обґрунтування.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд критично оцінює зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали з огляду на таке обґрунтування.

Зміст протоколу, по суті, не підтверджений достовірними, достатніми і належним доказами. Зокрема, відео-звукозаписом фіксації обставин правопорушення, адміністративного затримання особи, надання нею первинних пояснень, огляду документів, оформлення матеріалів справи. Правопорушення також не зафіксовані поясненнями свідків чи понятих, іншими доказами, які передбачені положеннями статті 251 КУпАП. Зокрема, посадовою особою не зазначено в протоколі (графа «місце, час учинення і суть адміністративного правопорушення»), зокрема в якому місці на території контрольованого району Закарпатської області було виявлено і затримано особу (не зазначено ні найменування району, ні найменування населеного пункту, ні найменування контрольного поста). До справи також не додано протоколу про адміністративне затримання особи, складання якого передбачено статтями 261-263 КУпАП.

З обставин справи видно, що ОСОБА_2 перебував у контрольованому прикордонному Хустському районі на території Міжгірської селищної територіальної громади Закарпатської області з належними документами (мав при собі паспорт громадянина України). Отже, документ особи, стосовно якої складено протокол, відповідали вимогам пункту 8 Положення про прикордонний режим. Натомість посадовою особою не зазначено у протоколі які саме положення законодавства, яке регулює прикордонний режим порушив ОСОБА_2 . Адже положення статей 9,12 Закону України «Про державний кордон України» передбачають:

- перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку;

- залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством;

- пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України;

- морські та річкові невійськові судна і військові кораблі перетинають державний кордон України відповідно до цього Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку;

- іноземні невійськові судна і військові кораблі, які зайшли в територіальне море або внутрішні води України з порушенням встановлених правил заходження в ці води, є порушниками режиму державного кордону (порушниками державного кордону України). Іноземні підводні човни та інші підводні транспортні засоби є порушниками державного кордону України і в тих випадках, коли вони перетинають державний кордон України в підводному положенні або перебувають у цьому положенні під час плавання та перебування в територіальному морі та внутрішніх водах України;

- повітряні судна перетинають державний кордон України у спеціально виділених повітряних коридорах відповідно до цього Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку. Переліт державного кордону України поза повітряними коридорами допускається тільки з дозволу уповноважених на те державних органів України;

- порушниками порядку перетинання державного кордону України у повітряному просторі (порушниками державного кордону України) є повітряні судна та інші літальні апарати, що перетнули державний кордон України без відповідного дозволу компетентних органів України або вчинили інші порушення правил перельоту через державний кордон України;

- порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку;

- не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин;

- під час надзвичайних ситуацій, зумовлених великими аваріями, катастрофами і стихійним лихом, аварійно-рятувальні формування перетинають державний кордон України для локалізації та ліквідації таких ситуацій у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України;

- пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України;

- пропуск осіб, які незаконно перетинають державний кордон України з наміром бути визнаними біженцями чи особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, і у яких відсутні документи, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, здійснюється без таких документів.

ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях до суду категорично заперечив спілкування з працівниками прикордонної служби, зазначивши, що спілкувався тільки з працівниками ТЦК та СП. Також категорично заперечив обставини щодо складання стосовно нього протоколу, його оголошення, а також підписання протоколі і заяви із змістом зізнання в учиненні правопорушення та надав суду зразки свого підпису для порівняння, які візуально є кардинально різними.

Інформація, яка зазначена в довідці від 11.06.2025 офіцерів НОМЕР_1 прикордонного загону не підтверджена жодним доказом. Отже, зазначена в цій довідці інформація не може слугувати доказом, бо документ є неналежним і не підтвердженим жодним іншим доказом у справі. Окрім цього, інформація, яка зазначена в довідці, по суті є надуманою, недостовірною і спотвореною. Адже вона містить посилання на те, що ОСОБА_2 мав намір потрапити до Республіки Польща і вирішив самостійно прокласти маршрут до Румунії за допомогою мобільного додатку . Підтвердження цієї інформації в справі не має. Зокрема, відсутній огляд особистого мобільного телефону, який належить особі, з фіксацією в протоколі чи в іншому документі.

Ця інформація повністю спростована доказами і обґрунтуваннями сторони захисту.

Отже, посадова особа порушила питання адміністративної відповідальності, по суті, за наміри, які навіть не підтверджені поясненнями особи. Натомість суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. У справу не подано належних, достовірних, достатніх і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.1 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Окрім цього, суд констатує, що селище Міжгір`я знаходиться на відстані більше 70-100 км від кордону України з Румунією та Угорщиною, близько 200 км від кордону з республікою Польща. Натомість на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не доведена за засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»). Натомість сторона захисту повністю своїми поясненнями, обґрунтуваннями та поданими доказами спростував вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.1 КУпАП.

Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд також вважає за необхідне застосувати положення статті 253 КУпАП, яка передбачає, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Із встановлених обставин видно, що посадова особа, яка склала протокол, допустила грубе порушення положень Кодексу України про адміністративні правопорушення. В діях посадовця ДПС України наявні ознаки фальсифікації документу, тобто протоколу та доданих до нього матеріалів з метою притягнення до адміністративної відповідальності особи за правопорушення, яке зазначена особа насправді не вчиняла, бо події правопорушення не було. Отже, посадова особа, яка склала протокол, не виконала положень статті 251 КУпАП.

На виконання положень статті 253 КУпАП копію постанови з додатком копій матеріалів, які надіслано до суду інспектором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , слід надіслати в уповноважений орган прокуратури для перевірки і проведення відповідного розслідування щодо виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 366 ч.1 (службове підроблення), 365 ч.1 (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу) КК України.

Керуючись статтями 251, 252, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 за відсутністю складу і події зазначеного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Копію постанови надіслати для відома в орган ДПС України, який надіслав матеріали справи до суду ( НОМЕР_1 прикордонний загін ДПС України « ІНФОРМАЦІЯ_4 »).

Копію цієї постанови з посвідченими копіями протоколу і доданих до нього матеріалів та доказів, поданих стороною захисту надіслати в Закарпатську спеціалізовану прокуратуру в сфері оборони Західного регіону, м.Ужгород, вулиця Бращайків, 2, поштовий індекс 88000.

Постанова складена 07.07.2025.

Суддя: В. П. Кривка