Справа № 304/1549/25 Провадження № 3/304/844/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, працює експертом-оцінювачем у Ломбард « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

03 липня 2025 року о 03.50 год ОСОБА_1 спільно з громадянами України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були виявлені та затримані прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на околиці населеного пункту Перечин Ужгородського району Закарпатської області на відстані близько 5 000 м до державного кордону на напрямку 201 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив наведені у протоколі обставини, при цьому свою вину визнав, щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суддя встановила, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, така також стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 146536 від 03 липня 2025 року, копіями протоколів про адміністративне затримання та особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів 03 липня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03 липня 2025 року, рапортом помічника начальника відділу прикордонної служби начальника відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року, а також схемою затримання громадянина України, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.

При цьому, оскільки дослідженим протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 липня 2025 року виявлені та вилучені від ОСОБА_1 речі суддя не вважає знаряддями і засобами вчинення даного правопорушення, а тому приходить до висновку, що відносно нього слід застосувати тільки основне стягнення у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Тому, керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (отримувач: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100) в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби у порядку, передбаченому ст. 308 КУпАП. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.