Справа№ 953/4624/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2025 року о 09 годині 01 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 271, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено двічі протягом року, а тому ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 29.04.2025 року о 09 годині 01 хвилин керував транспортним засобом ГАЗ3110 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Харкові по вул. . Академіка Павлова, 271, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а тому ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового розгляду своєчасно шляхом направлення судової повістки в смс повідомленні, про що свідчить довідка про отримання, наявна в матеріалах справи. Заяв, клопотань тощо від нього не надходило.

Суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді.

Окрім того, стаття 268КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності..

Оскільки в провадженні Київського районного суду м. Харкова одночасно перебувають дві адміністративні справи про вчинення однією особою, ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП (справа №953/4628/25) та ч.3 ст.130 КУпАП (справа №953/4624/25), під час розгляду яких будуть підлягати з`ясуванню та доказуванню обставини, відносно дій ОСОБА_1 , то з метою повного, об`єктивного і всебічного розгляду, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання цих справ в одне провадження відповідно до ст. 36 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, та ч.3 ст. 130 КУпАП, так як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314903 від 29.04.2025, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів.);

направленням на огляд водія з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння від 29.04.2025 з зазначенням встановлених ознак наркотичного сп`яніння;

відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду;

довідкою про повторність;

постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП,

постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314827 від 29.04.2025, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом);

постановою серія ЕНА № 3621978 від 07.12.2025 року за ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом, особою, яка не має такого права,

рапортом інспектора УПП в Харківській області від 29.04.2025, про виклад обставин події, що цілком узгоджується з відомостями протоколів та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

При вирішенні питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, судом враховано положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

В матеріалах справи наявні постанова серії ЕНА № 3621978 від 07.12.2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, постанова Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, постанова Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, суд немає будь-яких даних щодо їх оскарження або скасування. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторно протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Окрім того, суд вважає, що має місце порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять роки який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Тарасенко В., транспортний засіб ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині конфіскації транспортного засобу, який не є у приватній власності ОСОБА_1 .

Також, згідно довідки з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 посвідчення про право керування транспортним засобом не отримував, а тому адміністративне стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років суд не застосовує.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без конфіскації транспортного засобу.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний транспортний засіб не належить правопорушнику.

При вирішені питання щодо накладення на правопорушника стягнення за ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років суд враховує наступне.

За сталою практикою Європейського суду з прав людини під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п. 182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції). Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, дане адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23), згідно якого Верховний Суд зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільним та обґрунтованим.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд остаточно застосовує до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №953/4624/25, №953/4628/25, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та за ч.3 ст.130 КУпАП. Присвоїти об`єднаній справі номер №953/4624/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.