н/п 3/490/1184/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/810/25
П О С Т А Н О В А

30.06.2025р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем, згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ЕПР1 №231661 від 27.01.2025р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 27.01.2025р. близько 14:12 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Transporter" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Маяковського, поблизу буд. №202, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у встановленому законом медичному закладі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні від 26.05.2025р. не погодився із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі. Пояснив, що за кермом був один з його знайомих, а сам ОСОБА_1 того дня взагалі не сідав за кермо, навіть не брав з собою відповідні документи. Разом із товаришами відпочивали на березі біля річки, автомобіль "Volkswagen Transporter" реєстраційний номер НОМЕР_1 залишили біля церкви на пустирі. Повернувшись та плануючи від`їжджати, з`ясували що транспортний засіб несправний. Таким чином товариші пішли за допомогою, а ОСОБА_1 залишився в салоні автомобіля, очікуючи на них. В цей час помітив невідомого чоловіка та запідозрив, що останній шукає "закладки" та відігнав його. Через деякий час приїхали працівники поліції та в ході спілкування необґрунтовано запропонували пройти огляд на з`ясування стану сп`яніння, незважаючи на заперечення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

В судове засідання від 30.06.2025р. ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його час та місце під час попереднього судового розгляду. Жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Таким чином суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративного протоколу серії ЕПР1 №231661 від 27.01.2025р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що того дня разом із собакою прогулювався по берегу річки. Побачив як в його сторону наближається білий мікроавтобус та вирішив що це можуть бути представники ТЦК. Коли вказаний транспортний засіб під`їхав та зупинився, ОСОБА_2 побачив в салоні на водійському місці чоловіка у військовій формі та поряд, на пасажирському місці жінку. Невідомий водій щось казав та махав руками, однак через закрите скло ОСОБА_2 не зрозумів, що він хоче. Так тривало деякий час та коли невідомий чоловік відчинив дверцята та покликав ОСОБА_2 до себе, останній побачив, що можливо чоловік є нетверезим та зрозумів, що він не з ТЦК та з урахуванням його неадекватної поведінки й назрівання конфліктної ситуації, вирішив піти подалі та зійшов з дороги. Одночасно зателефонував дружині та повідомив про таку ситуацію. Однак водій мікроавтобусу розвернувся та поїхав в його напрямку, переслідуючи. Сприймаючи дії невідомого водія як загрозу, ОСОБА_2 викликав працівників поліції та розуміючи, що з собакою не зможе втекти, перейшов через рів, через який транспортний засіб не переїде та буде змушений об`їжджати навколо. Таким чином водій декілька разів об`їжджав рів, намагаючись наблизитись до ОСОБА_2 та супроводжував свої дії газуванням, блиманням світлом фар, звуковим сигналом. При цьому вказаний водій взагалі не пояснював, що він хоче від ОСОБА_2 . Нарешті, коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_2 підійшов до них та пояснив обставини події. Під час спілкування інспекторів з водієм, ОСОБА_2 стояв на відстані, суті розмови не чув.

З матеріалів дослідженого відеозапису з натільної камери поліцейського, доданого до матеріалів справи, зафіксовано початок спілкування інспекторів з ОСОБА_1 . Останній сидить на водійському місці, на передньому пасажирському місці перебуває невідома жінка. На вимогу працівників поліції надати документи (зокрема посвідчення водія), повідомляє, що залишив їх разом із телефоном вдома, просто виїхав в магазин. Вбачається, що як ОСОБА_1 , так і невідома жінка пасажир мають порушення мовлення. На проміжку відео 14:36:46, на питання поліцейського про вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповідає ствердно, каже що вживав пиво, однак просто виїхав до річки поганяти "закладчиків". В подальшому, на пропозицію інспектора щодо проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі ОСОБА_1 відмовляється, каже що відсутні докази керуванням ним автомобілем.

Подальшим відеозаписом зафіксовано надання пояснень ОСОБА_2 інспектору, згідно яких вказав, що невідомий чоловік, керуючи мікроавтобусом, маючи ознаки сп`яніння, переслідував його.

Рештою відеозапису зафіксовано обставини складання протоколу щодо ОСОБА_1 , який останній підписує без зауважень чи заперечень.

Вказані обставини додатково знайшли своє підтвердження у інших письмових матеріалах справи: протоколі серії ЕПР1 №231661 від 27.01.2025р., з відомостями якого ОСОБА_1 ознайомився та підписав без зауважень чи заперечень; акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, млявої мови) йому запропоновано пройти огляд за допомогою приладу "Драгер", від чого останній відмовився. Наведені відомості акту ОСОБА_3 засвідчив особистим підписом; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 27.01.2025р., згідно яких останній вказав, що прогулювався з собакою та йому назустріч виїхав т/з "Volkswagen Transporter" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав ближче та водій натиснув на педаль газу. ОСОБА_2 зупинився, спитав що потрібно, на що невідомий водій відчинив двері та покликав до себе. ОСОБА_2 помітив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та уникаючи конфлікту, пішов далі. На що водій почав переслідувати ОСОБА_2 , чим змусив його викликати працівників поліції; матеріалах справи у сукупності.

Таким чином, надаючи оцінку наведеним вище доказам у справі, приходжу до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, наявність у працівників поліції обґрунтованих та законних підстав щодо пропозиції ОСОБА_1 про проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у встановленому законом медичному закладі; відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. З огляду на викладене, до пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, суд ставиться критично, оскільки такі не відповідають сукупності досліджених доказів та вбачається, що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

За такого дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на з`ясування такого стану; вбачається, що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Грошові кошти у розмірі 605,60 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA0014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.