ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/335/25 Справа № 712/5322/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Рябуха Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Барілова С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 19 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 19 квітня 2025 року о 03 год. 00хв. в м. Черкаси, по пр.-ту Перемоги (30-тиріччя Перемоги),керував автомобілем BMWX3д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години та був зупинений. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 476990,чим порушив вимоги п.2.5ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі.

Вважає, що висновки, які викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейськими було неправильно зазначено адресу проживання ОСОБА_1 , через що останній не зміг бути присутнім у судовому засіданні, оскільки не знав про дату та час розгляду справи та був позбавлений права надати пояснення та докази.

Сторона захисту вважає, що працівниками поліції було введено в оман водія. Вони повідомили, що нібито після складання щодо нього адміністративного протоколу він зможе самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (зокрема у приватній клініці) та надати всі докази в суді. Він повірив у роз`яснення працівників поліції та погодився підписати протокол. В подальшому того ж дня він пройшов огляд у лікаря-нарколога, який не виявив у нього ознак сп`яніння, тобто через 1 год. 20 хв. після складання протоколу на предмет виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння патрульними. Поліцейський, який безпосередньо спілкувався з водієм, мав упереджене ставлення, вигадав ознаки наркотичного сп`яніння та навмисно ввів останнього в оману.

Таким чином, захисник вважає, що працівники поліції скористалися стресовим станом водія, видумавши ознаки наркотичного сп`яніння, ввели останнього в оману щодо альтернативного способу проходження ним огляду на стан сп`яніння (самостійно), крім того, врахували, що з огляду на свій стан, водій відмовиться від огляду та на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а також навмисно приховали від водія правові наслідки складення протоколу за вказаною статтею. За результатом введення в оману ОСОБА_1 погодився на самостійне проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Разом з тим, відсутність у нього стану наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КМП «Лисянська територіальна лікарня» ЛСР 40 складеним через 1 год. 20 хв. після складання протоколу на предмет виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння патрульними.

Зазначає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом проводилась за відсутністю свідків, що є порушенням ст. 266 КУпАП та Порядоку проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого передбачена законом процедура огляду особи на стан наркотичного сп`яніння не була дотримана, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не можуть бути визнані допустимими доказами в очах стороннього та незацікавленого спостерігача.

Заслухавши захисника Барілова С.А., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення збіжні їх змісту, перевіривши матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304997 від 19 квітня 2025 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18 квітня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова, було направлено для проходження відповідного огляду, однак він відмовився.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Рапортом поліцейського взводу 2 роти 4 БУПП в Черкаській області СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Халумана Д. від 19 квітня 2025 року, відповідно до якого 19 квітня 2025 року о 03:00 по вул. 30-Річчя Перемоги, 21/1 було зупинено автомобіль BMWX3д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався під час комендантської години та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова. На пропозицію проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у відповідному законом порядку водій відмовився.

Суд першої інстанції надав належний аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано перебування ОСОБА_1 поруч з автомобілем BMWX3, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту цього відеозапису випливає, що ОСОБА_1 надав суперечливі пояснення, щодо обставин керування ним автомобілем, пояснивши, що прибув до заправки, не помітивши службового автомобіля поліції. Далі повідомив, що не керував автомобілем.

Водночас в матеріалах справи відсутні відомості щодо керування BMWX3д.н.з. НОМЕР_1 іншою особою.

Попри позицію апелянта, ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проходження водієм за самозверненням огляду на стан сп`яніння у порядку, що суперечить положенням інструкції «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (Інструкція) не має юридично-правового значення, а висновок такого огляду вважаються недійсними (п. 22 Інструкції).

Слід відзначити, що сторона захисту в апеляційній скарзі приводить нерелевантну практику Верховного Суду, оскільки в ній йде мова про розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів

На відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Так само судова практика Верховного Суду в господарській, цивільній юрисдикції щодо оцінки доказів є нерелевантною.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що всупереч ствердженням апелянта з боку працівників поліції не було будь-яких ознак впливу на ОСОБА_1 та введення в оману з боку зазначених осіб.

Невиконання поліцейським приписів ст. 266 КУпАП щодо залучення свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не має істотного впливу на доведеність обставин вчинення водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час даної процедури велась відеофіксація.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Барілова С.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 19 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук