Справа № 585/2319/25
Номер провадження 3/585/840/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Роменського міськрайонного Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№364985, в якому вказане про те, що 17 червня 2025 о 21 год. 19 хв. в м. Ромни по вул. Гостиннодвірська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів) і від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25.06.2025 від захисника Менька М.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. У поданому клопотанні захисник вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що цей установлений законом порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 , який 17.06.2025 р. з 21:00 по 22:30 перебував в н.п. Ромни за адресою вул. Гостинодвірська (Пролетарської солідарності) 17 на підставі бойового розпорядження Командувача УВ «Курськ» від 04.06.2025 року № 196/БР/дск та виконував розпорядження з логістичного забезпечення Командувача УВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 17.06.2025 року № 2004 щодо отримання та своєчасного забезпечення засобами ураження підрозділів військової частини НОМЕР_3 , які виконують бойові завдання із відсічі збройної агресії російської федерації на Курському напрямку, працівниками поліції не був дотриманий. Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, керував автомобілем AUDI А6.S6 з д.н.з. НОМЕР_4 під час виконання обов`язків військової служби, то наведене у протоколі порушення не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, працівниками поліції не був дотриманий установлений законом порядок огляду, тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП просить закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Менько Д.Д. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд даної справи у його відсутності та без участі ОСОБА_1 . Раніше подане клдопотання, підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, проте посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення у судове засідання не з`явилась..

До матеріалів справи долучений відеозапис з бодікамери працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, досліджуючи який суд дійшов висновку про його недопустимість, як доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення , зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, на відеозаписі, що долучений до справи, зафіксований момент зупинки транспортного засобу Ауді, під керуванням, як з`ясувалось згодом, ОСОБА_1 . Пояснивши причину зупинки, викликавши на місце події для проходження останнім освідування працівників ВСП, оскільки ОСОБА_1 заявив, що він майор ЗСУ, працівник поліції зняв портативний відеореєстратор зі свого форменого одягу, поклав його на патрульний автомобіль і всі учасники події (водій, пасажир, працівники поліції і невідомі особи, які приїхали на місце події), вийшли за межі видимості камери для обговорення ситуації, що склалась. В такому положенні портативний відеореєстратор перебував понад 15 хвилин, після чого працівник поліції повернувся до місця події, встановив його на місце і продовжив фіксувати події, що відбуваються.

У зв`язку з указаними діями, вчиненими працівником поліції, неможливо встановити послідовність подій, тому суд відхиляє відеозапис , долучений до матеріалі справи, як доказ інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Долучений відеозапис ставить під сумнів законність проведення поліцейськими усіх дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції № 1026.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, як і рапорт працівника поліції, який цей протокол склав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Враховуючи викладене, суд не вважає за необхідне давати оцінку обставинам, зазначеним захисником Меньком Д.Д. у поданому клопотанні про закриття провадження у справі, оскільки на висновки суду вони не впливають.

Згідно ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова