БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/870/25
Провадження № 3/730/397/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКОПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, є особою з інвалідністю 2-ої групи, за ч.5 ст.122 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357763 від 10.06.2025р. ОСОБА_1 10 червня 2025 року близько 17:35 год на 87км траси М-02, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи обгін ТЗ не переконався, що маневр буде безпечний для інших учасників дорожнього руху, водій своїми діями створив аварійну обстановку для інших учасників руху, чим порушив вимоги п.14.2а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.5 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що ввечері 10 червня 2025 року він на автомобілі разом із двома пасажирами повертався з м. Київ додому. В районі 87км автодороги М-02 попереду нього повільно їхали два трактори, яких він обігнав; позаду нього ніяких транспортних засобів не було. У цей час назустріч йому рухався службовий автомобіль працівників поліції, які розвернулись, наздогнали й зупинили його та звинуватили в тому, що він при обгоні ледь не зніс їх у кювет. Однак він порушень правил обгону не допускав, перед початком цього маневру переконався у його безпечності й своїм обгоном ніякої аварійної обстановки для інших учасників дорожнього руху не створив, у тому числі й для автомобіля поліції, який у момент завершення обгону знаходився на відстані більш ніж 150м.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до приписів ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності; при цьому, має бути дотриманий порядок (процедура) провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.14.2а Правил дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Згідно з приписами ч.5 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

У складеному працівником поліції адмінпротоколі серії ЕПР1 №357763 від 10.06.2025р. ОСОБА_1 вміняється у вину порушення вимог п.14.2а Правил дорожнього руху 10 червня 2025 року близько 17:35 год на 87км траси М-02, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи обгін ТЗ не переконався, що маневр буде безпечний для інших учасників дорожнього руху, водій своїми діями створив аварійну обстановку для інших учасників руху.

У вказаному протоколі мається запис про відмову ОСОБА_1 від підписання документа.

Водночас у матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь які фактичні дані (пояснення потерпілого, свідків, показання технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження чи інші докази), підтверджуючі вчинене ОСОБА_1 порушення правил обгону, що спричинило створення аварійної обстановки.

Натомість на доданому до адмінпротоколу відеозаписі з технічного засобу, зафіксовано лише оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів на ОСОБА_1 , тоді як відсутні відомості про саму подію за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та іншого учасника дорожнього руху, якому притягуваним була створена аварійна обстановка.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суду пояснили, що ввечері 10 червня 2025 року разом із ОСОБА_1 на його автомобілі їхали з м. Київ додому. На ділянці автодороги попереду них повільно рухались два трактори, яких ОСОБА_1 обігнав; позаду ніяких транспортних засобів не було. У цей час назустріч за 150-200м їхав службовий автомобіль працівників поліції, які розвернулись, наздогнали й зупинили їх, звинувативши ОСОБА_1 створенні аварійної обстановки. Однак це не відповідає дійсності, оскільки поліцейський автомобіль не гальмував, швидкість і напрямок руху не змінював, лише блимнув фарами.

Суд констатує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено якому конкретно учаснику дорожнього руху, визначеного п.1.10 Правил (пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному) ОСОБА_1 створив аварійну обстановку й у яких конкретно діях для її відвернення це виразилось (змусило різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян).

Крім того, п.14.2а ПДР, порушення вимог якого вміняється у вину ОСОБА_1 , передбачає обов`язок водія перед початком обгону переконатися у відсутності перешкоди для водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним, тоді як згідно пояснень притягуваного та свідків поліцейський автомобіль рухався їм назустріч, що підпадає під п.14.2в ПДР (смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані).

Отже, всупереч вимог ст.256 КУпАП у складеному поліцейським протоколі належним чином не відображена суть адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивна сторона, яка б відповідала диспозиції ч.5 ст.122 КУпАП.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, а згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто, в даному випадку на поліцейських.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Зокрема, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Відтак, суд приходить до висновку, що вищевказані дії працівника поліції вчинені з порушенням вимог ст.256 КУпАП й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений правоохоронцем протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім і беззаперечним доказом порушення притягуваним вимог п.14.2а Правил дорожнього руху, що призвело до аварійної обстановки, за яке передбачена адміністративна відповідальність по ч.5 ст.122 КУпАП.

Отже, констатуючи істотне порушення поліцейським вимог ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд в основу свого рішення вважає за можливе покласти надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються з поясненнями свідків та всупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП не спростовані поліцейським за «стандартом доведення вини поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» водій ОСОБА_1 10 червня 2025 року своїми діями порушив правила обгону й створив аварійну обстановку для інших учасників дорожнього руху, цим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 33, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець