Єдиний унікальний номер 205/6938/25
Номер провадження3/205/2346/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД № 404887 від 04.04.2025 03.04.2025 близько 18:30 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно матері домашнє насильство психологічного характеру, чим порушив вимоги ТЗП та СК АА №569087 від 28.03.2025.

На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення до вказаного протоколу долучено такі матеріали:

-рапорт ДОП СП ВП №1 ДРУП№1 Кармазіної І. про виїзд на місце події за фактом вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протокол від 04.04.2025 прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру 03.04.2025 близько 18:30;

-пояснення ОСОБА_3 від 04.04.2025;

-копія паспорта ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення про те, що вперше йому стало відомо про вказаний протокол про адміністративне правопорушення, коли він отримав судовий виклик в судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення та ознайомився із матеріалами справи. Мешкає постійно зі своєю матір`ю ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 . До листопада 2024 року з ними також мешкала його малолітня донька, однак зараз вона мешкає зі своєю матір`ю окремо. З цього часу вони проживають разом із матір`ю у вказаній квартирі. Він із матір`ю перебуває у конфліктних відносинах, намагається уникати спілкування із нею, ніякого насильства у її відношенні не вчиняє. Іноді сваряться з нею з побутових питань. Заперечує факт вчинення ним домашнього насильства відносно матері 03.04.2025, працівників поліції не бачив, до нього ніхто не приїжджав, протокол при ньому ніхто не складав, пояснення у нього не відбирав. Наголошує, що у протоколі ВАД №404927 стоять підписи від його імені, які йому не належать, і також чужим почерком написано «згоден». Жодної копії протоколу або Термінового заборонного припису він не отримував. В матеріалах справи також є копія його паспорту, який він не міг знайти десь півроку, тиждень тому знайшов у своїй квартирі. Також додав, що у грудні 2024 року його притягнуто судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно його матері, він в суді пояснював, що не вчиняв насильства, але його тоді ніхто не почув. Вважає, що мати хоче виселити його з квартири шляхом неодноразового звернення до поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив вказані письмові пояснення.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що у день, зазначений у протоколі, 03.04.2025 вона перебувала із ОСОБА_1 вдома, він був у нетверезому стані, погрожував викинути її речі, заявив, що вона там жити не буде, вважає, що у нього була «біла гарячка», після цього він пішов спати. Вона подзвонила дільничній ОСОБА_4 , яка прийшла наступного дня 04.04.2025. ОСОБА_1 в цей день вдома не було, тому що, напевно, він працював у нічну зміну. Дільнична склала протокол, хто у ньому розписався за ОСОБА_1 , не знає, оскільки не була при цьому присутня.

Щодо складення відносно ОСОБА_1 раніше Термінового заборонного припису пояснила, що 28.03.2025 за її викликом до неї приїхала дільнична ОСОБА_5 , яка склала документи, в цей день вдома був ОСОБА_1 . Під час складання документів вона перебувала у іншій кімнаті та не бачила, як ОСОБА_1 їх підписував. Коли її покликала дільнична, вона прийшла на кухню та підписала надані їй документи. Чи стояли там інші підписи, вона не пам`ятає.

Представник потерпілої адвокат Яструб О.П. надіслав на адресу суду заперечення до пояснень ОСОБА_1 , до якого долучив копії документів:

-виписки №1667/538 із медичної карти ОСОБА_3 від 20.05.2025;

-консультативного висновку кардіолога ОСОБА_3 від 23.08.2023;

-довідки МСЕ-ДНА -01 №612743 встановлення І групи інвалідності ОСОБА_3 ;

-пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ;

-постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.12.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП;

-посвідчення про нагородження ОСОБА_3 медаллю «За жертовність і любов до України» Патріархом Київським і всієї Русі України 24.09.2019;

-посвідчення про нагородження ОСОБА_3 відзнакою «Гідність і воля» Головою Всеукраїнського об`єднання «КРАЇНА».

Також за клопотанням представника потерпілої до матеріалів справ долучено копію Термінового заборонного припису серії АА №569087, складеного ДОП СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кармазіною І.І., згідно якого ОСОБА_1 заборонено з 14:00 28.03.2025 по 14:00 07.04.2025 контактувати із постраждалою особою ОСОБА_3 .

В судовому надала пояснення засіданні дільничний офіцер поліції СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кармазіна І.І., яка пояснила, що 03.04.2025 до неї звернулась потерпіла ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства її сином ОСОБА_1 04.04.2025 вона виїхала на вказану адресу, де був також присутній ОСОБА_1 та маленька дитина. За вказаною адресою вона склала протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, який підписав ОСОБА_1 , слово «Згоден» також написано ним. При підписанні протоколу були присутні потерпіла та маленька дитина. Копію протоколу нею було вручено ОСОБА_1 . Щодо пред`явленої копії Термінового заборонного припису серії АА №569087, свідок ОСОБА_5 пояснила, що вказаний припис складений нею за адресою: АДРЕСА_1 , 28.03.2025, куди вона прибула за викликом потерпілої ОСОБА_3 з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства. У приписі ОСОБА_1 особисто розписався, та нею було йому вручено копію вказаного припису.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Частиною 2 статті 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Склад вказаного адміністративного правопорушення передбачає умисну форму вини. Отже, доказуванню, серед іншого, підлягає обізнаність особи у тому, що відносно неї складено такий припис, повідомлення такої особи про строк, на який він встановлений, та зазначені у ньому заходи.

Статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, та може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб та вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Такий Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України № 654 від 01.08.2014.

Розділом ІІ вказаного Порядку встановлено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Припис у паперовій формі складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Разом з тим суд зазначає про те, що, по-перше, уповноваженою особою взагалі не долучено до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення копії Термінового заборонного припису АА №569087, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

По-друге, у письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, а у судовому засіданні підтвердив, що він не отримував копію вказаного припису, не був присутній при його складенні та не розписувався у ньому. Не спростовано таке твердження ОСОБА_1 і поясненнями дільничної ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 , яка пояснила, що не була присутня та не бачила, хто саме розписався від імені ОСОБА_1 у протоколі та Терміновому заборонному приписі.

Суд, дослідивши копію Термінового заборонного припису АА №569087, надану представником потерпілого, звертає увагу на те, що підписи особи, відносно якої його складено, що повинні засвідчувати роз`яснення умов його виконання та отримання його копії, із зазначенням прізвища « ОСОБА_1 », схожі на підписи від імені ОСОБА_1 у протоколі НОМЕР_1 .

Проте вказані підписи у протоколі та приписі суттєво відрізняються від підписів ОСОБА_1 , виконаних ним особисто, у копії його паспорту, у заяві про ознайомлення із матеріалами справи від 08.05.2025, у його письмовому поясненні від 14.05.2025, у пам`ятці про його процесуальні права від 14.05.2025 та у розписці про отримання ним копії заперечення від 18.06.2025, що містяться у справі.

Такі відмінності викликають у суду обґрунтовані сумніви у тому, що ОСОБА_1 був обізнаний про факт винесення відносно нього Термінового заборонного припису АА №569087, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за умисне порушення такого припису.

Наявність у суду таких сумнівів обґрунтовується й відсутністю у матеріалах справи письмового пояснення ОСОБА_1 , яке працівник уповноваженого підрозділу поліції зобов`язаний був отримати від кривдника при винесенні припису згідно вимог розділу ІІ зазначеного вище Порядку.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте у даній справі відсутні належні та беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, 247, 251, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно