Справа № 3/593/109/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"11" червня 2025 р.

у складі:

головуючої судді: Німко Н.П.

при секретарі судового засідання Олексів О.Б.

з участю :

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника, адвоката Репехи Б.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бережани Тернопільської області матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 м.Бережани Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП притягувався постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2024 року із накладенням стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2024 року, повторно, - 19 січня 2025 року о 21 год. 35 хв., рухався по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ2109 (номерний знак НОМЕР_1 хм) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не визнав. У судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2025 року він рухався по вул.Тернопільська у м.Бережани Тернопільської області транспортним засобом ВАЗ 2109, коли його зупинили працівники поліції через те, що на транспортному засобі не «горів» лівий задній габарит. Також повідомили, що з авто чутно запах алкоголю і запропонували пройти тест на стан сп`яніння, однак він відмовився, оскільки хвилювався, що його оштрафують. Через якийсь час приїхав його друг ОСОБА_2 , який розпитав про ситуацію і порадив пройти тест на стан сп`яніння. Тоді він сказав поліцейським, що буде проходити тест, однак протокол вже був складений і йому відмовили. Він з другом ОСОБА_2 поїхали в лікарню, щоб там пройти тест на стан сп`яніння, однак у медичному закладі йому у проведенні такого тесту відмовили, мотивуючи відсутністю у нього направлення на огляд.

У своєму клопотанні про закриття провадження у справі та поясненні по справі ОСОБА_1 вказав, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, працівником поліції відмовлено у видачі йому направлення на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Зазначає, що з метою підвищення своїх показників праці, працівники поліції безпідставно складено протокол за ч.2 ст.130 КУпАП, при цьому допущено порушення вимог законодавства, оскільки порядок фіксації освідчення на предмет алкогольного сп`яніння особою було порушено, він не перебував в стані сп`яніння, від проходження такого освідчення не відмовився, а просив працівника поліції провести обстеження та видати направлення. Він відчув спочатку сильне хвилювання і намагався спробувати відмовитися пройти перевірку на сп`яніння, засоромився через те, що в салоні авто були його знайомі дівчата. У медичному закладі пройти огляд він не відмовлявся, але працівники поліції не запропонували йому пройти такий огляд у мед. закладі і відповідного направлення не видали. При зупинці транспортного засобу працівник поліції безпідставно звинуватив його, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу, однак у нього виник сумнів щодо неупередженості поліцейських, тому він відмовився від проходження огляду на місці зупинки та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, але згодом погодився на огляд на місці зупинки, коли зрозумів, що поліцейські відсторонять його від керування т/з. Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови чи ухилення від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння в медичному закладі. З огляду на наведене просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його у діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Репеха Б.Г. просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, обґрунтував позицію аналогічно поясненням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 перебуває у товариських стосунках, не родич. 19 січня 2025 року близько 22:45 год. зателефонувала ОСОБА_3 і попросила завезти ОСОБА_4 паспорт, оскільки того зупинили працівники поліції. Вона скинула йому на Viber фото ID картки ОСОБА_5 і він поїхав в м.Бережани на вул.Тернопільську. Там перебували ОСОБА_6 і дві дівчини, які були з ним в авто, а також працівників поліції. Він показав фото паспорта ОСОБА_5 працівникам поліції, які складали протокол. Він із ОСОБА_7 поїхали в медичний заклад, щоб пройти огляд з метою доведення факту тверезості ОСОБА_1 . У медичному закладі повідомили, що без працівників поліції акту огляду не видадуть, однак огляд на стан сп`яніння пройти дозволили, який показав, що ОСОБА_1 був тверезий. Однак такого факту ні він, ні ОСОБА_1 жодним чином не зафіксували.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2025 року на заправці він зустрів ОСОБА_1 , який погодився підвезти його додому в с.Куропатники. Під час руху, їх авто зупинили працівники поліції за те, що не світилися габарити, також виявили, що у ОСОБА_9 закінчився термін дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Повідомили, що відчули запах алкоголю (хоча, він (свідок) не відчував запаху), запропонували продути алкотестер, на що ОСОБА_1 відмовився. Працівник поліції розпочав писати протокол, тоді ОСОБА_1 сказав, що хоче «дути», на що поліцейські сказали, що вже пізно, як дути алкотестер, так і їхати у медичний заклад, і склали протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Репехи Б.Г., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи на оптичному диску, суд прийшов до такого.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно,- 19 січня 2025 року о 21 год. 35 хв., рухався по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ2109 (номерний знак НОМЕР_1 хм) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена оголошеними й дослідженими у судовому засіданні:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225285 від 19 січня 2025 року;

-актом огляду на стан алкогольного сп?яніння, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах

алкоголю з порожнини рота та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

-направленням ОСОБА_1 на огляд у медичний заклад від 19.01.2025 року;

-постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;

-переглянутими у судовому засіданні відеозаписами, зокрема:

NO3509-049707F (1), NO3609-049708F (1) з автомобільного реєстратора 70mai а800s ін.№/1, на якому зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ2109 (номерний знак НОМЕР_1 хм), зупинку вказаного автомобіля перед заїздом на територію відділу поліції, перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля;

-export-cdfgb з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_10 , на якому зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Згадані докази суд приймає до уваги, як належні, допустимі й достатні у своїй сукупності та логічному взаємозв`язку для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225285 від 19 січня 2025 року.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП суд вважає необґрунтованими.

Так, рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджено відомостями, зображеними на відеозаписах з автомобільного реєстратора 70mai а800s ін.№/1, що узгоджується із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з автомобільного реєстратора та нагрудних камер щодо обставин огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені відеозаписи відображають події щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Вказані відеозаписи є належним доказом, оскільки на них чітко зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, яка мала місце о 21 год. 41 хв. А бажання пройти такий огляд на місці, ОСОБА_1 озвучив працівникам поліції о 23 год. 05 хв., тобто майже через 1,5 год після відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказані обставини ОСОБА_1 та його захисником у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянуті відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться у протоколі, а тому суд приймає їх як належний доказ у справі.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 повинен понести адміністративну відповідальність із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.130 КУпАП із додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, ч.2 ст.130, 221, 283, 284, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повний текст постанови суду складено 13 червня 2025 року.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко