Справа № 643/9570/24
Провадження № 3/643/523/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025

25 червня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії АБА № 103111 від 19.08.2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 19.08.2024 о 08:35 годині, по Салтівському Шосе, 43 у м. Харкові керувала транспортним засобом «Volkswagen Vento» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, але своїми діями уникала процедури проходження огляду, а саме протягом трьох годин не намагалася здати біологічний матеріал (сечу) та вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 2360 від 19.08.2024. Своїми діями порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Неодноразово викликувана в судове засідання як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань не подавала.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Більш того, відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань або заяв не подавали.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Гаращак В.В. заперечував обставини, викладені в адміністративному протоколі. Повністю підтримав клопотання про закриття провадження, яке міститься в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши письмове клопотання захисника, вислухавши усні пояснення захисника в судовому засіданні, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Так, згідно зазначеного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь-якого огляду.

При цьому обов`язковому доказуванню підлягають саме обставини такої відмови, чи відмовляється особа від проходження відповідного огляду з власної ініціативи чи під дією певних факторів чи впливом інших чинників, що унеможливлюють на думку водія проходження відповідного огляду.

Так, як вбачається з адміністративного протоколу, ОСОБА_1 19.08.2024 о 08:35 годині, по Салтівському Шосе, 43 у м. Харкові керувала транспортним засобом «Volkswagen Vento» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, але своїми діями уникала процедури проходження огляду, а саме протягом трьох годин не намагалася здати біологічний матеріал (сечу) та вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 2360 від 19.08.2024. (а.с.3).

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2360 від 19.08.2024 видно, що заключний діагноз встановити неможливо за відсутності біологічного середовища (сеча). Протягом 3-х годин здати біологічне середовище (сеча) не змогла. (а.с.12).

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії АБА № 103111 від 19.08.2024 та її дії працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 . Свідки не залучалися, велася відеофіксація.

В судовому засіданні 25.06.2025, а також і у попередніх судових засіданнях, захисник ОСОБА_1 адвокат Гаращак В.В. висловив непогодження з обставинами, викладеними в адміністративному протоколі. Повністю підтримав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке міститься в матеріалах справи.

Із тексту письмового клопотання захисника про закриття провадження вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки: поліцейські не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мала ознаки наркотичного сп`яніння; відсутні відомості про факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у повному обсязі; патрульний поліцейський відмовив ОСОБА_1 у відібранні крові як зразка для дослідження під час огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з викладеним вище, захисник просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження викладених у адміністративному протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD диски з відеофайлами.

Судом оглянуто відеозаписи з місця події.

При дослідженні судом відеофайлів, не вбачається підтвердження обставин, викладених поліцейськими в адміністративному протоколі, з огляду на таке.

Як вбачається з відеозаписів, 19.08.2024 о 08:35 годині працівниками патрульної поліції зупинено транспортний засіб «Volkswagen Vento» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . На вимогу поліцейських, ОСОБА_1 пред`явила всі необхідні документи. Далі, ОСОБА_1 поцікавилася причиною зупинки транспортного засобу під її керуванням, на що поліцейські відповіли наявність на транспортному засобі ознак ДТП. ОСОБА_1 , у свою чергу, наполегливо заперечувала наявність ознак ДТП та повідомила, що автомобіль перебував на «малярці». У ході спілкування, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у неї вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння. Коли ОСОБА_1 поцікавилася, які саме у неї ознаки наркотичного сп`яніння виявлено поліцейським, останній зазначив поведінка, що не відповідає обстановці. Далі, ОСОБА_1 висловила незгоду з наявністю у неї ознак сп`яніння, при цьому погодилася пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, у результаті чого прослідувала у супроводі поліцейських до КНП ХОР «ОКНЛ». Прибувши до медичного закладу та спілкуючись вже з медичними працівниками, ОСОБА_1 також зазначила, що бажає пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Потім процедура огляду у лікаря-нарколога, спілкування ОСОБА_1 із лікаремнаркологом. При цьому, ОСОБА_1 чітко виконувала усі вказівки лікаря, відповідала на всі запитання, поводила себе спокійно та врівноважено, її поведінка була повністю адекватна та відповідала обстановці. Разом із цим, з відеозапису взагалі не вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Навпаки, ОСОБА_1 неодноразово повідомляла про намір пройти такий огляд та надати свої зразки біологічного матеріалу, таких як кров, оскільки біологічний зразок сечу надати не має змоги. Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у відібранні інших зразків біологічного матеріалу ані ж сечі. Надалі, ОСОБА_1 у присутності медичного працівника та поліцейських намагалася під відеофіксацію надати біологічний матеріал сечу, однак зазначене не виявилося можливим. У подальшому, відносно ОСОБА_1 поліцейські склали адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу викладений у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Як видно із досліджених судом відеозаписів, на прохання ОСОБА_1 повідомити про причину зупинки транспортного засобу під її керуванням, поліцейський зазначив, що причиною зупинки є наявність ознак ДТП на її транспортному засобі.

Разом із цим, із матеріалів справи, в тому числі з досліджених відеозаписів не вбачається, наявність будь-яких пошкоджень транспортного засобу «Volkswagen Vento» державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинено поліцейськими.

Крім того суд зазначає, що ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не містить такої, зазначеної поліцейським, підстави для зупинки транспортного засобу як «наявність ознак ДТП», а п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським трактовано на власний розсуд.

Судом також встановлено, що відносно ОСОБА_1 поліцейськими не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи не містять копії такої постанови.

Інспекторами патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності факту законної зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»), суду не надано.

Отже, при аналізі оглянутих судом відеозаписів, доданих до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що обставини зафіксовані на них, не спростовують доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Гаращака В.В., а події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним в адміністративному протоколі.

Далі, відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 3 зазначеної Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, в адміністративному протоколі поліцейським зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість.

Разом із цим, при огляді судом відеозаписів, доданих до протоколу, вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у неї лише однієї ознаки наркотичного сп`яніння, а саме - поведінка, що не відповідає обстановці.

Вказані вище обставини звертають на себе увагу суду та викликають сумнів у їх достовірності.

Суд зазначає, що описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, чітко повідомленими особі, а не удаваними, зробленими не з підстав того, що особа ймовірно може перебувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як про це зазначив поліцейський у даному випадку.

Зазначені дії працівників патрульної поліції не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля.

Далі, як зазначено поліцейськими в адміністративному протоколі, ОСОБА_1 у медичному закладі відмовилася від проходження медичного огляду з метою встановлення наркотичного сп`яніння, а саме: своїми діями уникала процедури проходження огляду, протягом трьох годин не намагалася здати біологічний матеріал (сечу) та вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду.

Разом із цим, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння на відеозаписах відсутній та не зафіксований.

Навпаки, як видно із досліджених судом відеозаписів, ОСОБА_1 погодилася пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, прослідувала туди у супроводі поліцейських. У медичному закладі також виявляла бажання та намір пройти такий огляд. Здійснювала спроби надати біологічний матеріал (сечу).

Отже, доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Гаращака В.В. про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими відеозаписами зазначених подій, на яких не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише зафіксовано факт неможливості останньої протягом трьох годин здати біологічне середовище (сечу) для лабораторного дослідження.

При цьому, як вбачається із наданих суду відеозаписів, ОСОБА_1 намагалася зібрати біологічне середовище у вигляді сечі, але такі спроби не мали успіху.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відповідно до п. 12, п. 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Перебуваючи в приміщенні КНП ХОР «ОКНЛ», ОСОБА_1 пропонувала медичному робітнику відібрати у неї зразки крові або інші біологічні матеріали для проведення аналізу на наявність наркотичних речовин, оскільки не могла надати сечу для дослідження та цікавився чому у неї не беруть кров. Така пропозиція ОСОБА_5 залишена без уваги та реагування.

Частиною 4 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, встановлено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 9 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, законодавством встановлено часові вимоги, в рамках яких водія необхідно оглянути в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а саме не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно, щоб встановити чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно встановити момент встановлення підстав для здійснення огляду водія на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 19.08.2024 о 08:35 годині керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. У медичному закладі своїми діями уникала процедури проходження огляду, а саме протягом 3-х годин не намагалася здати біологічний матеріал (сечу) та вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду.

Згідно наявних у матеріалах справи відеозаписів, які були предметом дослідження під час розгляду справи вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Vento» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейськими зупинено об 08:35, такий же час вказано поліцейським у протоколі.

З огляду на викладене, враховуючи час зупинки транспортного засобу, яка відбулася 19.08.2024 о 08:35 годині, далі о 08:43 годині поліцейський висловив підозру щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, тому саме з цього часу необхідно обраховувати встановлений ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення час, протягом якого, водій повинен бути оглянутий в закладі охорони здоров`я.

Відповідно, огляд ОСОБА_1 в КНП ХОР «ОКНЛ» мав відбутися не пізніше 10:43 години 19.08.2024.

Як зазначено у медичному висновку № 2360 від 19.08.2024, ОСОБА_1 направлена на огляд 19.08.2024 о 08:50 годині. Дата і точний час огляду 10:00 година 19.08.2024. Висновок складено о 13:15 годині 19.08.2024. (а.с.12).

При цьому, із досліджених судом відеозаписів чітко вбачається таке.

До закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 доставлено о 09:42 годині.

Огляд лікарем на швидкість реакції ОСОБА_1 здійснено о 10:07 годині.

Спроби зібрати біологічне середовище (сечу) відбувались починаючи з 13:02 години та тривали до 13:08:50 години.

Висновок про неможливість встановлення діагнозу лікарем видано о 13:31 годині.

Відтак, судом встановлені суттєві невідповідності у зазначенні часу тих чи інших подій, викладених у медичному висновку та протоколі з тими, які зафіксовані на відеозаписах з місця події.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що поліцейськими та лікарем не дотримано двогодинний термін на забезпечення проведення медичного огляду водія ОСОБА_1 , який відраховується з моменту встановлення підстав для його здійснення, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які не містять альтернатив щодо часу для огляду осіб на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я.

Також суд звертає увагу на інші встановлені під час судового розгляду порушення, які були допущені при проведенні огляду водія ОСОБА_1 .

Під час спілкування ОСОБА_1 в присутності поліцейських з лікарем, останній повідомив, що час на огляд водія складає три години, що не узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 9 розділу ІІ Інструкції.

Також на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 намагалася зібрати біологічне середовище у вигляді сечі, але такі спроби не мали успіху. Пропонувала взяти у неї кров для проведення аналізу на стан наркотичного сп`яніння, однак пропозиція залишена без уваги та реагування.

З цих підстав, суд зазначає, що недотримання вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення тягне за собою недійсність огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. (ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, в ході судового розгляду справи встановлено, що поліцейськими, а потім і лікарем КНП ХОР «ОКНЛ» під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння безпідставно, на власний розсуд трактовано положення ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 9 розділу ІІ Інструкції щодо тригодинного огляду водія, не відібрано у ОСОБА_1 альтернативних біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень, відмовлено у заборі крові, чим позбавлено ОСОБА_1 права на відібрання альтернативних видів біологічного середовища та проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також не забезпечено проведення медичного огляду водія на стан сп`яніння, протягом часу встановленого законодавством, що відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення є підставою для визнання огляду водія ОСОБА_1 недійсним.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 із самого початку висловлювала незгоду з діями працівників патрульної поліції, що також вбачається із досліджених відеозаписів.

Крім того, відповідно до п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При дослідженні судом відеозаписів, доданих до протоколу, встановлено, що поліцейськими на місці події не роз`яснено ОСОБА_1 її права, передбачені чинним законодавством.

Разом із цим, суд не знайшов підтвердження доводів захисника адвоката Гаращака В.В. про не роз`яснення працівниками патрульної поліції водію ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з викладеного вище, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейськими, які склали протокол не надано, та яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій.

Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, є правові підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова