ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/815/25

Провадження №3/943/453/2025

04 липня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

28 квітня 2025 року о 10 год. 47 хв. на вулиці Львівська, 13а у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 вич керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України , вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєному адміністративному правопорушенні заперечив, оскільки лише напередодні ввечері він випив дві пляшки пива, а керував автомобілем зранку наступного дня та не відчував себе нетверезим, а встановлений стан сп`яніння міг показати виключно через те, що в нього погано функціонує система травлення та жовчі. Крім того, після зупинки його працівниками поліції він того ж дня самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у лікарні, надавши медичний висновок КНП «Буської ЦРЛ» №62 від 28.04.2025, який спростовує перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, просив суд закрити справу щодо нього.

Заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313960 від 28.04.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер» (Alcotest 6820, ARSA 0301), результат 0,94% проміле; роздруківкою приладу «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.04.2025, якими за результатами алкотесту в ОСОБА_1 підтверджено стан алкогольного сп`яніння 0,94% проміле, які засвідчені підписами ОСОБА_1 , а із результатом такого огляду він погодився.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4601541 від 28.04.2025, відповідно до якої 28 квітня 2025 року на вулиці Львівська, 13а у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 вич, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР України, у зв`язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього штрафу в розмірі 425 грн.

Більше того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), із якого слідує, що ОСОБА_1 зупинено поліцейським за керування транспортним засобом, водій якого не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», проти чого він на місці зупинки не заперечував, пояснивши про неуважність. Після чого поліцейським виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився та пройшов такий тест, за результатами якого у нього виявлено стан алкогольного сп`яніння (0,94% проміле), який здивував його, оскільки він пояснив, що вчора ввечері випив пива. Після цього, як слідує із відеозапису події, що поліцейський запитує ОСОБА_1 , «якщо Ви не згідні з таким результатом, тоді їдемо в лікарню на огляд», від чого ОСОБА_1 відмовився такими словами: «та ні, хай буде, я згоден», тобто погодившись із таким результатом. Після цього, поліцейським складено відносно нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що він лише напередодні ввечері випив дві пляшки пива, а керував автомобілем зранку наступного дня та не відчував себе нетверезим, а встановлений стан сп`яніння міг показати виключно через те, що в нього погано функціонує система травлення, оскільки такі заперечення не виключають встановленого результату його алкогольного сп`яніння 0,94% проміле та є виключно суб`єктивним відчуттям ОСОБА_1 , що не спростовують його винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд критично оцінює наданий ОСОБА_1 медичний висновок КНП «Буської ЦРЛ» №62 від 28.04.2025 про неперебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий складений о 16 год. 20 хв., тобто за спливом більше п`яти з половиною годин після його зупинки працівниками поліції (10 год. 47 хв.), а тому такий висновок є недопустимим доказом у справі з огляду на положення ч. 4 ст. 266 КУпАП, в силу якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відтак, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним, спрямованим на виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 299, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Суддя І. Б. Кос