КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2789/2025
Справа № 377/236/25
Головуючий в суді І інстанції Малишенко Т.О.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю представника потерпілої ОСОБА_1 , захисника Кебкало Тетяни Михайлівни, яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 ч. 3 КУпАП ОСОБА_4 закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 933626 від 22 березня 2025 року, до відповідальності притягується ОСОБА_4 , мати малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 18.12.2024 р. о 10.10, 27.01.2025 р. о 11:20, 15.02.2025 р. о 10.28, 18.02.2025 р., 13.03.2025 р. систематично, будучи учасником освітнього процесу у Славутицькому ліцеї, який розташований за адресою м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 6, вчинила булінг відносно однокласниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який полягав у психологічному, фізичному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме словесних образ, приниження, заборони іншим дітям спілкуватися з ОСОБА_6 , ляпасах, стусанах в присутності однокласників на ґрунті неприязних відносин, публікації постів в «ТікТок», в результаті чого була заподіяна шкода її психічному здоров`ю.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 ч. 3 КУпАП ОСОБА_4 закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, законний представник потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 21 квітня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 ч. 3 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилалася на те, що зі змістом оскаржуваної постанови ознайомилася лише 15 квітня 2025 року і їй був необхідний час на підготовку апеляційної скарги.

Не погоджувалася з висновками суду першої інстанції про те, що у протоколі зазначено лише один випадок булінгу, а скріншоти із застосунку «ТікТок» не містять фактичного підтвердження цькування, тому відсутня така ознака булінгу як систематичність та докази систематичності.

Вказувала, що в протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про п`ять випадків цькування потерпілої, з яких 18 грудня 2024 року - фізичне насильство ( ОСОБА_7 ударила ОСОБА_6 по обличчю), другий випадок 27 січня 2025 року - психологічне насильство ( ОСОБА_7 знімала на камеру телефону ОСОБА_6 , коли вона перебувала в кабінці туалету), 15 лютого 2025 року - психологічне насильство із застосуванням засобів електронних комунікацій (публікація ОСОБА_7 на своїй сторінці в соціальній мережі «ТікТок», адресована ОСОБА_6 ), 18 лютого 2025 року - психологічне насильство із застосуванням засобів електронних комунікацій (повідомлення ОСОБА_7 на публікацію ОСОБА_6 на своїй сторінці в соціальній мережі «ТікТок»), 13 березня 2025 року - психологічне насильство (заборона ОСОБА_8 спілкуватися з іншими дітьми), які підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх однокласників, скріншотами з соціальної мережі «ТікТок», і ці систематичні випадки цькування ОСОБА_2 завдали значної шкоди її психологічному здоров`ю, що підтверджується довідкою психолога та психологічною характеристикою.

Зауважувала, що згідно характеристики ОСОБА_5 , складеної класним керівником, вона проявляє зверхність, інколи нестриманість, може образити, сказавши грубе слово чи зробивши необдуманий жест, а з пояснень ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_7 вчиняє булінг систематично, і не тільки по відношенню до ОСОБА_6 , а й до інших однокласників, вважаючи це нормою.

Вказувала, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції не врахував інформацію, наявну в матеріалах справи, та відповідні докази, і дійшов помилкового висновку про закриття провадження в справі. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що спричинило невідповідність висновків суду обставинам справи.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції врахував виключно клопотання захисника та викладені у ньому доводи, проте не взяв до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують факт систематичного цькування ОСОБА_10 ОСОБА_5 .

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_3 пропустила з поважних причин, оскільки розгляд справи судом першої інстанції проведено у відсутності законного представника потерпілої, щодо якої відсутні докази належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права потерпілої ОСОБА_2 , інтереси якої представляє законний представник ОСОБА_3 , на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Вислухавши пояснення представника потерпілої Плюсніна М.В., який апеляційну скаргу підтримав, захисника Кебкало Т.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, приймаючи постанову у даній справі, дослідив зміст наявних в матеріалах справи доказів та мотивував своє рішення тим, що між ученицями наявні неприязні відносини, проте вони носять поодинокий характер, систематичних конфліктів між ученицями під час освітнього процесу не доведено. Суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого за кожний факт, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події, і до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП. Судом також прийнято до уваги, що ОСОБА_5 вчинила конфлікт під час знаходження в приміщенні ліцею, що виключало можливість матері ОСОБА_4 виконувати свої батьківські (материнські) обов`язки.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками з огляду на наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП настає за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

У п. 4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом Міністерства освіти та науки України від 28 грудня 2019 № 1646 «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які є батьками малолітніх, що вчинили відповідне правопорушення відповідає принципу пропорційності та справедливого балансу між інтересами малолітнього потерпілого, який став жертвою булінгу і потребує захисту та інтересами батьків малолітнього кривдника, оскільки останні повинні відповідати за належну соціальну поведінку своєї малолітньої дитини та зобов`язані вживати заходів для її виховання, навчання, духовного і морального розвитку у дусі поваги до гідності інших людей.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 933626 від 22 березня 2025 року, до відповідальності притягується мати ОСОБА_4 малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка 18 грудня 2024 року о 10:10, 27 січня 2025 року о 11:20, 15 лютого 2025 року о 10:28, 18 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року систематично, будучи учасником освітнього процесу у Славутицькому ліцеї, який розташований за адресою м. Славутич вул. Героїв Дніпра, 6, вчинила булінг відносно однокласниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який полягав у психологічному, фізичному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме словесних образ, приниженні, забороні іншим дітям спілкуватися з ОСОБА_6 , ляпасах, стусанах в присутності однокласників на ґрунті неприязних відносин, публікації постів в «ТікТок», в результаті чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю.

Таким чином, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 933626 від 22 березня 2025 року спростовуються помилкові висновки суду першої інстанції, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого за кожний факт, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано:

заяву ОСОБА_3 на ім`я начальника ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 17 березня 2025 року, в якій ОСОБА_3 просила провести перевірку щодо можливого вчинення протиправних дій (булінгу) відносно її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однокласницею ОСОБА_11 , ученицею 6-а класу Славутицького ліцею, яка систематично вчиняє психологічний тиск на її доньку;

заяву ОСОБА_3 від 17 березня 2025 року на ім`я директора Славутицького ліцею, в якій заявниця повідомляла, що 18 грудня її донька постраждала від фізичного булінгу з боку однокласниці ОСОБА_5 , яка при дівчатах, які були на той момент свідками, вдарила її по обличчю, дитина зазнала фізичної та психологічної травми, була пригнічена, боліло обличчя, боялася ходити на навчання. 18 грудня була поставлена до відома класний керівник ОСОБА_12 в смс-повідомленні та була телефонна розмова стосовно цього випадку. 19 грудня була поставлена до відома директор ліцею ОСОБА_13 в смс-повідомленні та була телефонна розмова стосовно цього випадку. Було прийнято рішення не подавати заяву про булінг, а вирішити питання усно. 19 грудня вона мала розмову з матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , натомість були обурення, є запис телефонної розмови. Після цього випадку вони були вимушені звертатися до психолога, відвідування було 27 грудня 2024 року. Після зимових канікул по теперішній день ОСОБА_5 систематично вчиняє психологічний булінг до її доньки, як помсту за попередній фізичний булінг, про який донька розповіла їй та написала смс-повідомлення однокласниці. Тобто в адресу ОСОБА_6 лунають образливі висловлювання, нецензурні слова, заборона іншим дівчатам, з якими ОСОБА_14 спілкувалася, підходити до неї. Також з`явилася образа в соціальних мережах. ОСОБА_6 переживає через таке відношення до неї, боїться ходити до ліцею, упала успішність по навчанню, останній час приходить додому сумна, плаче після навчання, дуже знизилась самооцінка, просить перевестись у інший клас;

психологічну характеристику, складену дитячим психологом ФОП ОСОБА_15 17 березня 2025 року за результатами зустрічі з ОСОБА_2 , яка відбулась 27 грудня 2024 року, згідно якої у ОСОБА_6 виявлений негативний стан середнього рівня психічної активності: наявні ознаки суму, пригнічення та тривожності, невпевненості у собі, дані емоційні прояви можна пояснити внутрішніми переживаннями дівчинки стосовно відносин з однокласницями, щоб не втратити прихильність, не бути одиначкою, іноді вимушена підлаштовуватися під дії інших дівчат; має конформну, сугестивну поведінку (вразлива, залежна від чужої думки);

копію скріншоту з листування ОСОБА_2 з однокласницею ОСОБА_16 з приводу фізичного насильства, завданого ОСОБА_2 18 грудня 2024 року зі сторони ОСОБА_5 ;

копію скріншоту з листування матері ОСОБА_2 з класним керівником доньки з приводу фізичного насильства, завданого ОСОБА_2 зі сторони ОСОБА_7 ;

копію скріншоту з листування матері ОСОБА_2 з директором Славутицького ліцею ОСОБА_13 з приводу фізичного насильства, завданого ОСОБА_2 18 грудня 2024 року зі сторони ОСОБА_5 ;

копію скріншоту з соціальної мережі «ТікТок» на сторінці ОСОБА_5 , публікація оприлюднена 15 лютого 2025 року о 10:28, адресована ОСОБА_2 , з текстом «Ты задрала брать мои идеи и так всегда было да ОСОБА_14 ? Всегда делала и покупала то что есть у меня и у девочек! Ты бесишь уже и я не могу это терпеть ты берешь точно то что нравится мне!!! Ты персонаж спраут а я пеббл иди к кому хочешь говори и пусть твоя мама пишет на меня заявления мне ***»;

копію скріншоту повідомлення ОСОБА_5 з соціальної мережі «ТікТок» на публікацію ОСОБА_2 від 18 лютого 2025 року з текстом «Умри быстрее»;

лист Славутицького ліцею від 21 березня 2025 року на запит відділення поліції № 2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно якого 18 березня 2025 року працювала комісія з розгляду випадків булінгу, на якій була розглянута заява ОСОБА_3 . На засіданні комісії була зібрана та розглянута інформація щодо викладеного у заяві, взято письмові пояснення у класного керівника ОСОБА_17 , учителів-предметників, які викладають у 6-А класі; комісією прийнято рішення, яке оформлене протоколом, видано наказ від 19 березня 2025 року № 14 «Про затвердження рішення»;

характеристику ОСОБА_2 , складену класним керівником ОСОБА_18 , згідно якої останнім часом стосунки ОСОБА_6 з товаришами погіршились, а з деякими дівчинка перестала спілкуватися взагалі, поза ліцеєм друзів не має, спілкується переважно з батьками та однокласниками;

характеристику ОСОБА_5 , складену класним керівником ОСОБА_18 , згідно якої серед однолітків у ОСОБА_7 багато друзів, вона охоче спілкується з однокласниками, у своєму колі має авторитет, проявляє ініціативу, у спілкуванні невимушена, відчуває себе впевнено; останнім часом спостерігаються зміни в манері спілкування ОСОБА_7 з дітьми. Вона проявляє зверхність, інколи нестриманість, може образити, сказавши грубе слово чи зробивши необдуманий жест; не завжди дослуховується до думки товаришів;

копію протоколу № 01 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Славутицького ліцею Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 18 березня 2025 року, на якій розглядалася заява ОСОБА_19 , матері учениці 6-а класу ОСОБА_2 . Ухвалено рішення: ОСОБА_20 , класному керівнику 6-а класу, продовжувати практику відвідування учнями 6-А класу тренінгових занять у Центрі життєстійкості на тему «Покращення командної взаємодії. Роль довіри в колективі. Ефективна комунікація в стресових ситуаціях. Вирішення конфлікту в середині команди». Провести годину спілкування про булінг із запрошенням представника СПЦ, батьківські збори про запобігання та протидію булінгу в дитячому середовищі, сприяти проведенню психологічного тестування учнів відповідними фахівцями щодо визначення рівня мікроклімату в колективі, постійно проводити індивідуальні бесіди з дітьми, спрямовані на запобігання та протидію булінгу, розробити пам`ятку для учнів «Як порозумітися між собою»; ОСОБА_21 , заступнику директора з навчально-виховної роботи: провести круглий стіл для педагогічного колективу «Безпечна школа. Маски булінгу», спільно з працівниками СПЦ провести тренінг для вчителів щодо запобігання булінгу; батькам ОСОБА_22 та ОСОБА_23 звернутися за консультацією до психолога з метою покращення розуміння психології підліткового віку; класним керівникам провести батьківські збори на тему «Як розпізнати конфлікт та булінг в учнівському колективі», постійно проводити роз`яснювальну роботу з учнями та батьками щодо їх відповідальності за дії, які прирівнюються до булінгу; адміністрації закладу постійно здійснювати моніторинг освітнього середовища закладу; педагогам ліцею посилити роботу щодо запобігання та протидії булінгу; провести нараду при директорі, на якій розглянути питання щодо удосконалення роботи з профілактики булінгу;

письмові пояснення ОСОБА_3 , відібрані 17 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких має доньку ОСОБА_2 , яка навчається в 6-А класі Славутицького ліцею. 18 грудня 2024 року в розмові ОСОБА_24 , мама однокласниці її доньки, в телефонній розмові повідомила, що її доньку ОСОБА_6 після другого уроку приблизно о 10:10 однокласниця ОСОБА_7 вдарила рукою по щоці. При спілкуванні з донькою вона підтвердила, що її дійсно вдарила ОСОБА_7 та сказала, що їй було дуже боляче, її донька плакала, була пригнічена та засмучена. Про дану подію вона повідомила класного керівника та директора навчального закладу. Зі слів класного керівника, викликали батьків ОСОБА_7 та провели бесіду. Після цього випадку почався систематичний психологічний тиск на її доньку ОСОБА_6 зі сторони ОСОБА_7 . Вона підмовляє не спілкуватися з ОСОБА_6 інших дівчат, ображала та принижувала її доньку. Так, 15 лютого 2025 року о 10:48 ОСОБА_7 в «ТікТок» на своїй сторінці виклала публікацію з погрозами та приниженням її доньки. 13 березня 2025 року ОСОБА_6 розповіла, що ОСОБА_7 продовжує психологічний тиск на неї, та відмовляє інших дітей спілкуватися з донькою. Також на доньку говорить «іди звідси, пішла вон». Її донька після цього почала погано вчитися, у неї відсутнє бажання навчатися, часто приходить зі школи засмучена. Також ОСОБА_14 говорить їй, що «відчуває себе самотньою», на перерві часто сидить сама з телефоном. ОСОБА_14 говорить, що не може навчатися на уроках, оскільки постійно думає «чого з нею ніхто не хоче спілкуватися» та відчуває образу через це;

письмові пояснення ОСОБА_2 , відібрані 17 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких ОСОБА_2 дійсно навчається в 6-А класі Славутицького ліцею. 18 грудня 2024 року приблизно о 10:10 вона перебувала біля вбиральні навчального закладу, до неї підійшла однокласниця ОСОБА_25 та вдарила її по обличчю рукою. Їй було дуже боляче. Чому вона це зробила, не знає, оскільки до цього моменту будь-яких конфліктів з нею не мала. Після цього, як вона розповіла про цей випадок мамі, то ОСОБА_7 почала налаштовувати інших дітей не спілкуватися з нею. 15 лютого 2025 року о 10:48 ОСОБА_7 виклала публікацію в «ТікТок» на своїй сторінці з погрозами та приниженням її. 13 березня 2025 року, коли вона перебувала неподалік своїх однокласників, ОСОБА_7 сказала їй «Іди звідси, пішла вон», в цей час їй було дуже неприємно, вона відчуває себе непотрібною та самотньою. Коли вона прийшла додому, то плакала. У неї відсутнє бажання навчатися через це та вона має намір перейти в інший навчальний заклад. Вона відчуває себе пригніченою. Вона зверталася до психолога за допомогою, так як сама не може впоратися з важким психологічним станом, який у неї з`явився після цих подій. Також 18 лютого 2025 року вона виклала публікацію в соціальній мережі «ТікТок» на своїй сторінці про те, що не хоче жити, так як від неї всі відвернулися, та постійно чинився психологічний тиск з боку ОСОБА_5 , на що остання під її публікацією написала «Умри быстрее». Також 27 січня 2025 року на перерві близько 11:20, коли вона перебувала в кабінці туалету, то ОСОБА_7 фотографувала її через верх кабінки, після чого показувала фотографії однокласникам та сміялася з неї. Вона майже кожного дня поверталася зі школи засмучена, часто плакала, але мамі вона боялася розповідати, що відбувається, так як все почалося після 18 грудня 2024 року, коли вона розповіла мамі, що ОСОБА_7 вдарила її. Також вона перестала відвідувати позашкільні заклади в зв`язку з тим, що їй було психологічно важко знаходитися з іншими дітьми;

письмові пояснення ОСОБА_9 , відібрані 19 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких ОСОБА_9 дійсно навчається в 6-А класі Славутицького ліцею разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_11 . В грудні вони разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися в туалеті, та ОСОБА_7 дала ляпаса по обличчю ОСОБА_6 через те, що напередодні в роздягальні ОСОБА_6 сиділа, виставивши ноги, а ОСОБА_7 через них перечепилася. Після цього ОСОБА_7 почала проявляти агресію до ОСОБА_6 та перестала з нею спілкуватися, кожного дня підіймала руку на ОСОБА_6 . Вони не могли захистити ОСОБА_27 , так як боялися ОСОБА_7 , що вона буде бити ще сильніше. ОСОБА_6 прохала не зачіпати її, але ОСОБА_7 було все одно. У ОСОБА_7 є акаунт в «ТікТок», яка писала на своїй сторінці (умри быстрее) через пост через те, що ОСОБА_14 написала, що не хоче жити, а також інші образи та приниження. Це було 15 лютого та 18 лютого 2025 року. Також ОСОБА_7 говорила їй та іншій однокласниці ОСОБА_35, щоб вони не спілкувалися з ОСОБА_28 . Також, якщо ОСОБА_7 бачить, що вони спілкуються з ОСОБА_6 , то каже, навіщо ви з нею спілкуєтесь. Також ОСОБА_7 говорила, що буде мстити ОСОБА_6 . ОСОБА_14 весь час перебуває в дуже пригніченому стані. 13 березня 2025 року на перерві вона принижувала ОСОБА_6 перед однокласниками та говорила їй, щоб ОСОБА_6 не підходила до них;

письмові пояснення ОСОБА_29 , відібрані 20 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких ОСОБА_29 дійсно навчається в 6-А класі Славутицького ліцею разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_11 . Раніше вони дружили, але 18 грудня 2024 року на перерві приблизно о 10:10 вони перебували разом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_30 та ще однією дівчиною зі старшого класу. ОСОБА_6 щось голосно сміялася, через це ОСОБА_7 вдарила її рукою по обличчю. ОСОБА_7 після цього вибачилася перед ОСОБА_6 та вони впродовж дня ходили разом. Наступного дня прийшла мама ОСОБА_6 та спілкувалася з ОСОБА_7 з цього питання. ОСОБА_14 сказала, що вона мамі нічого не говорила, а ОСОБА_7 не повірила, їх відносини зіпсувалися та вони перестали спілкуватися. Після цього випадку вона не чула, щоб ОСОБА_7 говорила щось погане на адресу ОСОБА_6 , чи щоб вона говорила іншим не спілкуватися з нею. Їй показували скріншот з « ТікТоку », де ОСОБА_7 писала ОСОБА_6 пости зі свого акаунту «Хвостик Пеббла». Це дійсно її акаунт. ОСОБА_7 їй сказала, що написала цю публікацію через те, що їй не подобається, що ОСОБА_6 повторює за нею в онлайн іграх. Стосовно публікації в «ТікТок» ОСОБА_6 виклала публікацію, що не хоче жити, а ОСОБА_7 написала «умри быстрее», чому ОСОБА_7 написала таке, ОСОБА_29 не знає. Стосовно публікації ОСОБА_6 , вона з нею також не спілкувалася, чому вона таке публікує;

письмові пояснення ОСОБА_32 , відібрані 20 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких ОСОБА_33 дійсно навчається в 6-А класі Славутицького ліцею разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_11 , які раніше добре спілкувалися, але потім посварилися, через що саме, ОСОБА_7 йому не розповідає. Він бачив відео в ОСОБА_7 , коли ОСОБА_6 ходила в туалет, а ОСОБА_7 її знімала на камеру телефону, це було приблизно 27 січня 2025 року на перерві о 11:20. Також ОСОБА_7 неодноразово говорила, що ОСОБА_6 її копіює, і вона через це ображається, виклавши пост в «ТікТок» 15 лютого 2025 року. ОСОБА_35, ОСОБА_34 та йому ОСОБА_7 неодноразово говорила, щоб вони не спілкувались з ОСОБА_6 , коли саме, він не може сказати, приблизно в грудні 2024 року. Він бачив, що ОСОБА_6 була після цих подій замкнута. Так, це дійсно на скріншотів публікувала ОСОБА_7 , та після того, як була піднята ця проблема, то ОСОБА_7 видалила всі публікації та акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_4»;

письмові пояснення ОСОБА_5 , відібрані 22 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких вона дійсно навчається в 6-а класі Славутицького ліцею, з нею в класі навчається ОСОБА_2 , з якою вона раніше дружила. 18 грудня 2024 року на перерві вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_35 та ОСОБА_30 були в туалеті навчального закладу, також там були старшокласниці. ОСОБА_6 сміялася та вела себе некультурно. Вона зробила їй зауваження. Вона хотіла вдарити її по голові рукою, щоб вона заспокоїлась, але ОСОБА_6 нахилилась, і вона вдарила її по обличчю. Після цього вона неодноразово вибачилася перед ОСОБА_6 . Наступного дня прийшла до навчального закладу мама ОСОБА_6 та сказала їй «якщо ти ще раз тронеш мою доньку, я напишу заяву в поліцію та в навчальний заклад». Вона образилася на ОСОБА_6 через те, що вона розповіла про це своїй матері, а їй до цього говорила, що не казала про цей випадок матері. Після цього вони пішли на зимові канікули. Так, вона сфотографувала ОСОБА_6 в туалеті, але це було, коли вони ще спілкувалися, приблизно в листопаді 2024 року, точно не пам`ятає, ці фото вони одразу видалили. Коли вони вийшли після канікул, то з ОСОБА_6 вона не спілкувалась, ОСОБА_35 вона сказала, що якщо хочеш спілкуватися з ОСОБА_6 , то це твій вибір, на що ОСОБА_36 відповіла, що не буде також спілкуватися з ОСОБА_6 . ОСОБА_37 також перестала спілкуватися з ОСОБА_6 , але інколи могла їй щось сказати. 15 лютого 2025 року ОСОБА_5 дійсно на своїй сторінці в «ТікТок» оприлюднила повідомлення через те, що вони грали в інтернет-гру та у них у кожного була своя роль, при цьому ОСОБА_6 купувала та обирала речі, які подобались ОСОБА_5 , через це їй було дуже неприємно. 18 лютого 2025 року о 20:40 ОСОБА_6 на своїй сторінці в «ТікТок» написала публікацію, що вона хоче померти через те, що з нею перестали всі спілкуватися. ОСОБА_5 написала їй повідомлення під постом «умри быстрее», оскільки була на неї дуже ображена та зла через те також, що вона говорила на неї «стриптизерка», оскільки ОСОБА_5 ходила на пілон, та інші нецензурні слова, які говорила ОСОБА_38 , а він передавав ОСОБА_5 . На початку березня 2025 року вони грали на телефонах в гру та намагалися говорити одна з одною. Наразі ОСОБА_6 спілкується з однокласницею ОСОБА_39 , а вони так і не спілкуються з нею. Коли вона фотографувала ОСОБА_6 в туалеті, то вона також її фотографувала. Це у них були такі відносини, розваги;

письмові пояснення ОСОБА_4 , відібрані 22 березня 2025 року інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, згідно яких вона дійсно має доньку ОСОБА_5 , яка навчається в 6-А класі Славутицького ліцею. 18 грудня 2024 року ввечері їй зателефонувала мати ОСОБА_6 та повідомила, що трапилося вранці між дівчатами в туалеті навчального закладу. Вона відразу вибачилася та сказала, що проведе з ОСОБА_7 бесіду. В розмові зі своєю донькою вона пояснила, що дійсно вдарила по обличчю ОСОБА_6 та сказала, що це вона зробила через свої емоції. Також сказала, що ОСОБА_7 відразу вибачилася перед ОСОБА_28 . Цього дня дівчата ще спілкувалися, а наступного дня перестали спілкуватися. ОСОБА_7 19 грудня 2024 року прийшла після уроків засмучена через спілкування з мамою ОСОБА_6 . Про публікації доньки ОСОБА_7 в «ТікТок» вона дізналася 17 березня 2025 року від ОСОБА_7 , вони зробили скріншоти та відправили їй. 18 березня 2052 року їх викликали до Славутицького ліцею на комісію. 19 грудня 2024 року її донька прийшла засмучена через те, що мала розмову з мамою ОСОБА_41 і та їй погрожувала поліцією та дитячою кімнатою, без присутності дорослих. На що вона зателефонувала їй в той же вечер. В розмові вона сказала, що погроз з її боку не було, і що її дитина бреше, і дуже часто. Надалі ОСОБА_4 неодноразово спілкувалася з донькою, і рекомендувала, а більше заборонила їй спілкуватися, бо розуміла, що нічим хорошим це не закінчиться. Зі слів класного керівника вона знає, що вони вже третя сім`я, або дитина у класі, з якою виникає конфлікт і розборки в школі. Вона просила дочку не зважати на ОСОБА_6 , не зачіпати її, бути розумнішою і не вв`язуватися в конфлікти. Стосовно публікації в « ТікТок », вона не бачить ознак булінгу, вона пред`являє ОСОБА_43 претензію стосовно поведінки, погроз там немає, поганими словами не ображає, а висловлює своє ставлення, що їй не подобається. Стосовно коментаря в « ТікТок », ОСОБА_44 готова вибачитися, але вона теж мала образу, ОСОБА_45 передавав ОСОБА_46 образливі речі від ОСОБА_43 , нецензурні слова в адресу ОСОБА_7 , про що вона має скріншот. По ситуації в цілому, булінгу чи дій із боку ОСОБА_7 вони не визнає і не згодна по всім пунктам звинувачення. Те, що це конфлікт, вона погоджується, і те, що ОСОБА_7 винна в тому, що образила когось і готова за це вибачитися, але булінгу не було, її донька нікого ні на що не підбурювала, систематично не переслідувала, не погрожувала, насильницьких дій не спричиняла. Конфлікт вирішувати потрібно і ОСОБА_7 готова принести вибачення;

копію типового договору про надання комплексної соціальної послуги з формування життєстійкості від 22 березня 2025 року, укладеного ОСОБА_3 з ГО «Добрі сусіди» в особі психолога ОСОБА_47 ;

довідку психолога ОСОБА_47 від 22 березня 2025 року, видану ОСОБА_3 про те, що остання звернулася на консультацію до психолога в зв`язку з ситуацією булінгу, від якого постраждала її донька ОСОБА_2 . Під час консультації було з`ясовано, що дитина зазнала фізичного та психологічного насильства в школі. Травматичним для дівчинки став інцидент в шкільному туалеті, після якого відбулися значні зміни в її емоційному стані та поведінці: зниження соціальної активності, звуження кола спілкування, втрата інтересу до малювання, відмова від гуртків та соціальних занять, погіршення самосприйняття та поява негативних переконань про себе та інших людей. Рекомендації: продовження психологічного супроводу у форматі індивідуальних та групових консультацій, подальший моніторинг емоційного стану дитини, взаємодія зі школою щодо створення безпечного середовища для дитини.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що в діях малолітньої ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-4 ч. 1 КУпАП.

Так, випадок булінгу у формі фізичного насильства у вигляді ляпасу, який мав місце 18 грудня 2024 року, підтверджується скріншотом листування потерпілої ОСОБА_2 з однокласницею ОСОБА_9 , вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 та самої ОСОБА_5 (а. с. 20, 43, 44, 45, 46, 48);

випадок булінгу у формі психологічного насильства, який мав місце 27 січня 2025 року, а саме приниження ОСОБА_2 у вигляді демонстрації однокласникам з боку ОСОБА_5 фотографій ОСОБА_2 , яка перебувала в кабінці туалету навчального закладу, підтверджується вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_33 , ОСОБА_2 , та частково ОСОБА_5 (а. с. 47, 44, 48);

випадок булінгу у формі психологічного насильства із застосуванням засобів електронних комунікацій, який мав місце 15 лютого 2025 року о 10:28, у вигляді словесних образ, підтверджується скріншотом з особистої сторінки у «ТікТок» ОСОБА_5 , вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_29 (а. с. 23, 44, 45, 46);

випадок булінгу у формі психологічного насильства із застосуванням засобів електронних комунікацій, який мав місце 18 лютого 2025 року, у вигляді словесних образ, підтверджується скріншотом з соціальної мережі «ТікТок», а саме повідомленням ОСОБА_5 під публікацією ОСОБА_2 , вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 (а. с. 24, 45, 46, 48);

випадок булінгу у формі психологічного насильства у вигляді заборони іншим дітям спілкуватися з ОСОБА_6 , який мав місце 13 березня 2025 року, підтверджується вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_33 , ОСОБА_9 (а. с. 44, 45, 47).

Встановлені фактичні обставини свідчать про те, що дії малолітньої ОСОБА_5 під час освітнього процесу при спілкуванні з ОСОБА_2 явно виходили за межі звичайного конфлікту та повинні розглядатись як вчинення булінгу відносно однокласниці ОСОБА_2 , адже характер та систематичність цькування заподіяли шкоду її психологічному здоров`ю.

Завдання шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 підтверджується довідкою психолога від 22 березня 2025 року, характеристикою класного керівника, вищенаведеними письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 36 - 37, 44, 53), а також частково письмовими поясненнями її матері та однокласників, які відмічали пригнічений настрій ОСОБА_2 , що спростовує хибні висновки суду першої інстанції про те, що між ученицями наявний не булінг, а лише неприязні відносини.

Апеляційний суд також не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 вчинила конфлікт під час знаходження в приміщенні ліцею, що виключало можливість матері ОСОБА_4 виконувати свої батьківські (материнські) обов`язки, з огляду на те, що невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, є окремим складом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, у вчиненні якого ОСОБА_4 в межах протоколу серії ВАВ № 933626 не звинувачено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 173-4 ч. 3 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, та не надав їм належної оцінки.

Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 933626, а саме, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18 грудня 2024 року о 10:10, 27 січня 2025 року о 11:20, 15 лютого 2025 року о 10:28, 18 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року систематично, будучи учасником освітнього процесу у Славутицькому ліцеї, який розташований за адресою м. Славутич вул. Героїв Дніпра, 6, вчинила булінг відносно однокласниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який полягав у психологічному, фізичному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме словесних образ, приниженні, забороні іншим дітям спілкуватися з ОСОБА_6 , ляпасах, стусанах в присутності однокласників на ґрунті неприязних відносин, публікації постів в «ТікТок», в результаті чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю.

Зважаючи на сукупність наведених доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 ч. 1 КУпАП, а саме булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, що відповідно до ст. 173-4 ч. 3 КУпАП є підставою для накладення на її матір ОСОБА_4 адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова суду, якою провадження у справі про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 ч. 3 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було виявлено 22 березня 2025 року, а тому на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відтак, оскільки з дня вчинення даного правопорушення до часу розгляду справи апеляційним судом сплинув строк накладення стягнення у справах про адміністративні правопорушення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити законному представнику потерпілої ОСОБА_2 - Лутченко Анни Володимирівни строк на апеляційне оскарження постанови Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу законного представника (матері) потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 ч. 3 КУпАП ОСОБА_4 закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, скасувати та прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 ч. 3 КУпАП ОСОБА_4 в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.