Дата документу Справа № 333/8604/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/678/25Головуючий у 1-й інстанції Піх Ю.Р.
Єдиний унікальний №333/8604/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 17 вересня 2024 року о 21 год. 42 хв. біля буд.36 по вул.Чумаченка у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Lexus RX 350» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є незаконною. Суд в порушення вимог ст.280 КУпАП необ`єктивно та неповно дослідив наявні докази у справі, не врахував практику ЄСПЛ.

Розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції не підтверджується результатами медичного огляду, а відеозапис не є достатнім доказом у розумінні ст.266 КУпАП. Акт медичного огляду згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року, відсутній.

Відтак, на переконання апелянта, його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було повідомлено шляхом надсилання судової повістки на вказану ОСОБА_1 в апеляційній скарзі адресу та у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року за №28, через додаток «Viber».

Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У призначене на 13 червня 2025 року судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

12 червня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його хворобою.

Проте доказів на підтвердження хвороби ОСОБА_1 суду надано не було.

Разом із тим, згідно ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшли 14 травня 2025 року.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 5 разів заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, у тому числі, й у зв`язку з його хворобою і жодного разу не надав підтверджуючих документів поважності причин неявки до суду. Вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про його свідоме намагання затягнути розгляд провадження з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Відтак, подальший тривалий нерозгляд справи буде грубим порушенням вимог ч.4 ст.294 КУпАП.

У зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови внаслідок порушення судом вимог ст.280 КУпАП є неспроможними.

Неврахування судом практики ЄСПЛ, про що звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування постанови та не свідчить про відсутність в його діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції. Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 своєчасно та у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладався п`ять разів за клопотаннями ОСОБА_1 , проте жодного разу ним не було долучено доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду.

З урахуванням вимог ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, місцевий суд розглянув справу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу, що в подальшому ОСОБА_1 було реалізовано його право на апеляційне оскарження судового рішення.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім під час апеляційного розгляду його скарги, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте, апелянт в судове засідання апеляційного суду не з`явився (вкотре надавши заяву про відкладення розгляду справи без підтвердження поважності причин неявки до суду), зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надано. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №131504 від 17 вересня 2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) у зазначений в протоколі час, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія, від підпису в акті водій відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 17 вересня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- протоколом про адміністративне затримання серії АА №048800 від 17 вересня 2024 року, згідно якого 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 доставлений до ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у зв`язку з вчиненням правопорушень, передбачених ст.ст.1222, 130 КУпАП для складання адміністративних матеріалів та припинення правопорушення;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Із цього відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу в невстановленому місці (на зупинці громадського транспорту), чим порушив ПДР. На прохання поліцейського пред`явити документи ОСОБА_1 відповів відмовою, сів до автомобіля та поїхав з місця події. Під час переслідування вимогу поліцейських здійснити зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 не виконував. В подальшому ОСОБА_1 зупинив автомобіль та намагався втекти, у зв`язку з чим поліцейськими було застосовано спецзасоби кайданки та повідомлено про адміністративне затримання. Під час спілкування поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в медичному закладі, однак прибувши до медичного закладу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та вимагав доставити його до відділу поліції, у зв`язку з чим його було доставлено до відділу поліції для складання матеріалів про адмінправопорушення.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Такі ознаки очевидно вбачаються на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи. Більш того відеозаписом зафіксовано підтвердження самим ОСОБА_1 факту вживання ним алкогольних напоїв (пива).

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції не підтверджується результатами медичного огляду є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є достатнім доказом у розумінні ст.266 КУпАП є неприйнятними, оскільки вказаний запис відповідно до ст.251 КУпАП є доказом, на підставі якого, в тому числі, судом першої інстанції встановлена винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінований, який був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що й утворює склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, він є належним і допустимим, а підстави для зворотного висновку відсутні.

Частина 2 статті 266 КУпАП передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. Матеріали справи містять диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність акту медичного огляду є безґрунтовними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з чим акт медичного огляду не складався.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар