КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/22085/24

номер провадження: 33/824/2882/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Халупка В`ячеслава Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 23 квітня 2025 року адвокат Халупко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що суд не направив ОСОБА_1 оскаржувану постанову у строк, передбачений ст.285 КУпАП, що стало об`єктивною перешкодою для своєчасного подання апеляційної скарги. Станом на 22 квітня 2025 року вказана постанова судді не була направлена чи вручена особисто ОСОБА_1 чи його захиснику. Вказує, що він зміг ознайомитись з оскаржуваною постановою судді лише 22 квітня 2025 року після отриманої інформації, що справа вже була розглянута.

Зазначає, що із сайту Судової влади вбачається, що у даній справі було призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року об 11 год 20 хв., на дане судове засідання захисником було подано клопотання про перенесення судового засідання. На вказане судове засідання ОСОБА_1 була направлена судова повістка про виклик на судове засідання, яка повинна бути наявна в матеріалах справи. Вказує, що про винесення судом першої інстанції постанови у даній справі захиснику стало відомо лише 03 квітня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. У зв`язку з цим захисником була направлена до суду першої інстанції через електронний суд заява про отримання даної постанови судді.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. В той же час його захисник - адвокат Халупко В.М. вважав за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Халупка В.М., який просив задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання, вважаю, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні, з огляду на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вперше судове засідання у даній справі було призначено суддею першої інстанції на 07 листопада 2024 року о 12 год 45 хв.

Судову повістку про виклик на 07 листопада 2024 року о 12 год 45 хв. ОСОБА_1 отримав 07 листопада 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.9).

Наступне судове засідання було призначене суддею першої інстанції на 26 грудня 2024 року об 11 год 00 хв., про що було повідомлено ОСОБА_1 під розписку (а.с.14).

За клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Халупка С.М. судове засідання, призначене на 26 грудня 2024 року об 11 год 00 хв., було відкладено на 16 січня 2025 року об 11 год 30 хв. (а.с.19)

В подальшому суддею першої інстанції було призначене наступне судове засідання на 20 січня 2025 року о 11 год 20 хв.(а.с.21).

20 лютого 2025 року на електронну пошту суду першої інстанції надійшло клопотання захисника - адвоката Халупка С.В., в якому він просив суд витребувати від Головного управління патрульної поліції номер DRAGER, яким здійснювалася перевірка ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрації цього приладу та документи, що підтверджують його повірку. Також захисник просив відкласти судове засідання, яке призначена на 20 лютого 2025 року об 11 год 20 хв. (а.с.22-23).

Зі змісту оскаржуваної постанови судді Святошинського районного суду міста Києва у даній справі вбачається, що вона винесена 20 січня 2025 року за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції належним чином виконав вимоги КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, сприяв йому у здійсненні ним його процесуальних прав.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Таким чином, з урахуванням положень ст.294 КУпАП останній строк подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги було 30 січня 2025 року.

Незважаючи на наведені вище вимоги закону та обставини, захисник ОСОБА_1 - адвокат Халупко С.В. подав апеляційну скаргу на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року лише 23 квітня 2025 року (а.с.32-44), тобто після закінчення строку на таке оскарження, передбаченого законом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Однак адвокат Халупко С.В. у клопотанні таких поважних причин не навів.

Посилання скаржника в клопотанні на те, що ОСОБА_1 зміг ознайомитись з оскаржуваною постановою судді лише 22 квітня 2025 року після отриманої інформації, що справа вже була розглянута, а тому вважає, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, є безпідставними з огляду на викладене вище.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що процедура реалізації права оскарження постанови судді першої інстанції врегульована та встановлена ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії, як помилково вважає адвокат Халупко С.В.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що протягом строку на апеляційне оскарження постанови суді, а саме, у період з 20 січня 2025 року по 30 січня 2025 року у ОСОБА_1 чи його захисника - адвоката Халупка С.В. виникли обставини непереборної сили, які унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи клопотання про те, що із сайту Судової влади вбачається, що у даній справі було призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року об 11 год 20 хв. та захисником було подано клопотання про відкладення цього судового засідання, апеляційний суд виходить із того, що у вказаному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Халупко С.В. вказує, що про оскаржувану постанову судді йому стало відомо 03 квітня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте з апеляційною скаргою адвокат Халупко С.В. звернувся лише 23 квітня 2025 року і при цьому доказів обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне подання ним апеляційної скарги протягом встановленого законом десятиденного строку навіть з 03 квітня 2025 року, він суду не надав.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя шляхом забезпечення права на апеляційне оскарження не є порушеними, оскільки як зазначалося вище, практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є порушеними.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №409/75/12 (провадження № 61-606св20).

У відповідності до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Інших обставин, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_1 чи його захисник - адвокат Халупко С.В. з об`єктивних причин дійсно не мали можливості подати апеляційну скаргу на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року у встановлений законом строк, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищенаведене, незважаючи на обставини, якими захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Халупко С.В. обґрунтовує наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 оскільки, як зазначено вище, в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б дозволяли зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

У зв`язку з цим, оскільки суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Халупка С.В. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, то подана апеляційна скарга на зазначене судове рішення, відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - до Святошинського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов