Cправа № 611/170/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, не працюючого, має інвалідність 2 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Барвінківським РВ УМВС У в Харківській області 17.09.1996, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259821 від 01.03.2025 убачається, що 01 березня 2025 року близько 20:40 по вулиці Козацька в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у відділенні лікарні відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 01.03.2025 близько 20:00 він, керуючи автомобілем «Lanos», рухався по вулиці Козацька в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області, коли його зупинили працівники поліції. Причину зупинки вони обґрунтували тим, що на його автомобілі не працювала підсвітка заднього номеру. Під час спілкування з працівниками поліції у них виникла підозра, що він керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Він заперечував проти цього, пояснивши, що є особою з інвалідністю другої групи, будь-яких напоїв із вмістом алкоголю він не вживає, лише приймає ліки, в складі яких міститься спирт. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» він відмовився, але наполягав на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, через взяття забору крові. Разом з тим, працівники поліції запевнили його, що в медичному закладі огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння також проводиться за допомогою алкотестера. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено його право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та що його відмова від проходження такого огляду за допомогою алкотестера «Драгер», є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому вважає, що працівниками поліції порушені його права на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердити факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння можна двома способами: 1) або відеозапис з місця події, що дає змогу відстежити зупинку транспортного засобу, роз`яснення водієві його прав і обов`язків, ознаки алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти медогляд на місці зупинки чи в медзакладі, та відмову від цього, тобто хронологію подій і дотримання процедури; 2) або процедура має бути здійснена в присутності двох незацікавлених свідків, яких би в подальшому суд міг опитати чи дослідити письмові пояснення в залежності від ситуації. Проте, в матеріалах цієї справи немає відеозапису, що давав би змогу перевірити хронологію подій, факт керування чи ні транспортним засобом, відмову водія чи прохання пройти огляд ще у мед закладі, згоду чи незгоду з результатами огляду.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів складені особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не доводять факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, оскільки не містять підписів останнього та інших осіб.

Окрім того, в порушення вимог чинного законодавства, працівниками патрульної поліції не роз`яснено ОСОБА_1 прав та наслідків, які настануть у разі проходження огляду чи відмови проходити огляд на стан спяніння. Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, які працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та інших адміністративних матеріалів не були оголошені та роз`яснені.

З огляду на зазначене протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотримані вимоги ст.ст. 254, 256 КУпАП, через що порушені законні права на захист.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Викладене дає підстави для обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституціїусі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, а тому, на думку суду, справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Барвінківського районного суду Ю.А. Коптєв