Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2463/25
Провадження № 3/332/1411/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2025 м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, солдата-водія військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановила:

28.04.2025 о 20:44 год, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW E30 державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога за № 2923 від 28.04.2025. Від керування відсторонено шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.

Після ознайомлення адвоката Стариченка М.П., який представляє інтереси ОСОБА_1 , з матеріалами справи про адміністративне правопорушення ЄУН 332/2463/25, від нього на адресу суду надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому вказує, 28.04.2025 ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений співробітниками поліції. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314574 за ч.1 ст.130 КУпАП. Зауважує, щоспівробітниками поліції при складанні адміністративного протоколу та оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 було допущено ряд суттєвих порушень, які виключають законну можливість притягнути його до адміністративної відповідальності. Зазначає про упередженість дій працівників поліції з самого початку спілкування з водієм ОСОБА_1 , що ставить під сумнів об`єктивність фіксації та кваліфікацію обставин, які лягли в основу провадження, крім того працівники УПП в Запорізькій області порушили порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що вже з перших хвилин відеозапису вбачається, що поліцейські без будь-яких ознак обґрунтованої підозри почали оглядати автомобіль водія, демонструючи очевидне бажання виявити будь-які порушення або заборонені предмети, що, на думку адвоката, свідчить про упереджене реагування на подію, а також про свідоме прагнення «знайти щось» і штучно сформувати підстави для подальших дій. Також з відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що поліцейський не зміг чітко і впевнено встановити наявність ознак сп`яніння у водія. У відповідь водій пояснив, що має серйозне офтальмологічне захворювання - глаукома, внаслідок чого одне око повністю втратило зір, а інше - частково функціонує. Також він надав поліцейському підтверджуючі медичні документи, які прямо вказують на наявність цього діагнозу, але той навіть не хотів звертати увагу на них. Попри надані пояснення, поліцейський знову продемонстрував невизначеність, кажучи: «Дивіться, ознаки є у вас, я просто не розумію, чи воно від алкоголю, чи від наркотичного». Враховуючи викладене, вважає, що представник поліції не мав чіткої впевненості у природі виявлених ознак і сам визнав, що не може об`єктивно визначити джерело таких проявів. При цьому зазначає, що згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а також медичними стандартами та науковими дослідженнями, основні зовнішні прояви алкогольного та наркотичного сп`яніння значною мірою схожі між собою. В обох випадках у водія можуть спостерігатися: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначаючи, що виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння не є специфічними тільки для наркотичного сп`яніння, робить висновок, що в разі їх (ознак сп`яніння) наявності поліцейські були зобов`язані спочатку перевірити ОСОБА_1 на алкогольне сп`яніння на місці події із використанням алкотестера. Стверджує, що поліцейські порушили процедуру, навмисно пропустивши перевірку на алкоголь, оскільки ст. 266 КУпАП чітко передбачає необхідність оперативної перевірки на алкоголь за допомогою сертифікованого алкотестера, а поліцейські за обов`язкової умови мати такий пристрій при собі - були зобов`язані спочатку провести згаданий тест на місці.

Зауважує, що основною реальною причиною направлення водія на огляд до медичного закладу стала інформація про те, що близько п`яти років тому у водія було вилучено наркотичний засіб.

Крім того вважає, що порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки з аналізу відеозапису, долученого до матеріалів справи, неможливо об`єктивно підтвердити факт проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, на відеозаписі, як зазначає адвокат, відсутній ключовий момент, який би беззаперечно засвідчував проведення тестування за допомогою алкотестера, не видно, як водій здійснює видих у прилад. Така відсутність візуального підтвердження, на думку адвоката, ставить під сумнів достовірність та повноту фіксації процедури, а відтак і її правомірність. Крім того зазначає, що лікарем було грубо порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, що полягало у невиправданому відступі від затвердженого порядку проведення медичного огляду, передбаченого п. 18 Акту медичного огляду (Додаток 3 до Інструкції). Як свідчать дані відеозапису з технічного засобу фіксації, повторне обстеження ОСОБА_1 не здійснювалось, що є прямим порушенням процедурних вимог.

Також зазначає про відсутність безперервної фіксації події, а саме, що поліцейський неодноразово знімав бодікамеру та залишав її поза зоною своєї присутності, сам при цьому відходив у невідомому напрямку, тому, на думку адвоката, таке свідоме припинення фіксації викликає обґрунтовані сумніви у доброчесності дій працівника поліції та може свідчити про намір уникнути фіксації важливих моментів, які потенційно могли б поставити під сумнів правомірність його поведінки. Відсутність відео в ключові моменти позбавляє процес прозорості, унеможливлює повну оцінку обставин справи та підриває довіру до офіційних доказів.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його огляд проведений з порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП. Зазначає, що протокол серії ЕПР1 № 314574 від 28.04.2025 року складений співробітником поліції, відповідно до якого військовослужбовець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 130 КУпАП є неналежним та недопустимим доказом по справі, бо складений неуповноваженою особою. Також в даному випадку направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на огляд до мед закладу з метою з`ясування стану сп`яніння було проведено з порушенням статті ст. 266-1 КУпАП, а отже таке направлення вважається недійсним.

Враховуючи викладене, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

04.07.2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Стариченко М.П. подав клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його та ОСОБА_1 відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст.251,280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.266 КУпАП, розділом І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції визначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали яких обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314574 від 28.04.2023 із додатком - ДВД-диском для лазерних систем зчитування з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; рапортом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОКЗПНД та СХ» ЗОР від 28.04.2025; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 2923, складеному о 21 год 50 хв 28.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою КМУ №1455 від 29.12.2021, «блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на в`їзді чи виїзді з території, на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, ...».

Відповідно до пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1455 «уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду».

Положення пункту 20 Порядку №1455 «заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу ...».

Крім того, наголошую, що з 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, внаслідок воєнної агресії рф, що в свою чергу висуває до правоохоронних органів додаткові повноваження для забезпечення безпеки порядку, зокрема перевірку документів та поверхневий огляд транспортних засобів. Особливо такі вимоги є актуальними на територіях, які вважаються прифронтовими, наприклад, як Запорізька область.

Аналіз наведених вище норм, дає підстави вважати, що зупинка транспортних засобів на блокпосту та перевірка у зв`язку із цим осіб водіїв транспортних засобів, огляд їх автомобілів, є правомірною, оскільки пов`язана з введенням в країні воєнного стану, тому посилання сторони захисту на «упереджене реагування на подію, а також про свідоме прагнення «знайти щось» і штучно сформувати підстави для подальших дій» з боку поліцейських, що здійснювали 28.04.2025 чергування на блокпосту, є неспроможними.

Як вбачається з досліджуваного відеозапису, поліцейський повідомив, що відчув запах алкоголю, на що ОСОБА_1 зазначає (зокрема 12:35, 13.05 хв запису), що зранку вживав спиртне, на підставі чого поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, що цілком узгоджується із вимогами п. 3 Інструкції № 1452/735.

В подальшому поліцейський зазначає, що, незважаючи на запах алкоголю, зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло, що відповідає ознакам наркотичного сп`яніння.

Суддя враховує, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно, на власний розсуд, доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

В направленні на оглядводія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ОКЗПНД та СХ» ЗОР від 28.04.2025 поліцейським зазначені ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку із виявленням ознак наркотичного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно з пунктом 3 Розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Натомість, за пунктом 4 Розділу І вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Згідно з пунктами 6 та 7 Розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За п.7 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до п.9 Розділу ІІІ вказаної Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, з аналізу положень вказаної Інструкції слід дійти висновку про наступне:

- відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим. Обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин;

- проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем можливе за допомогою вимірювальної техніки та приладів, зокрема, приладу Драгер, який дозволений МОЗ України. В даному випадку вирішення питання про методи огляду на стан алкогольного сп`яніння належать лікарю, який проводить такий огляд.

За результатами огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного (пункт 15 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 Розділу ІІІ Інструкції).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункт 17 Розділу ІІІ Інструкції).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 19 Розділу ІІІ Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у медичному закладі лікарем було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та відповідно до висновку КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №2923, складеному о 21:50 год 28.04.2024, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-якої незгоди з вказаним результатом ОСОБА_1 не висловлював, а навпаки, поставив свій підпис у вищевказаному висновку.

Вказаний висновок належним чином завірений лікарем та відповідає формі (додатку 4) до вищезазначеної Інструкції.

Відсутність у висновку відомостей щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння, кількісного визначення наркотичного засобу та якого наркотичного засобу, не є підставою для визнання проведеного огляду недійсним, оскільки результат медичного огляду, проведеного в КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 жодним чином не спростований та доказів оскарження у встановленому законодавством порядку вищезазначеного висновку матеріали справи не містять.

За таких обставин, висновок КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 28.04.2025 є належним, достовірним та допустимим доказом.

При цьому, положеннями п. 19 розділу III Інструкції визначено, що акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, однак клопотань щодо витребування такого акту сторона захисту не заявляла.

Доводи захисника про те, порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки з аналізу відеозапису, долученого до матеріалів справи, неможливо об`єктивно підтвердити факт проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, на відеозаписі відсутній ключовий момент, який би беззаперечно засвідчував проведення тестування за допомогою алкотестера - не видно, як водій здійснює видих у прилад; така відсутність візуального підтвердження ставить під сумнів достовірність та повноту фіксації процедури, а відтак і її правомірність, - не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин 2, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що застосування технічних засобів відеозапису передбачено у випадку, якщо огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським. У випадку проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, передбачено його проведення лише в присутності поліцейського. Тобто, законом не вимагається обов`язкове проведення відеозапису під час огляду особи на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В той же час відеозапис перебування ОСОБА_1 в КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОРпід час проходження ним огляду на стан сп`яніння з КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР не витребовувався та клопотань по його витребовування стороною захисту не заявлялось.

Поліцейськими протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 забезпечено його доставку до медичного закладу КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОРдля проходження огляду, де лікарем було проведено медичний огляд, в результаті чого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктами 3, 9 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції визначено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Що стосується доводів сторони захисту щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то такі вважаю безпідставними, виходячи з наступного.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Згідно з п. 6, п. 7 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, відповідно до вимог зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення вмісту алкоголю під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковим.

В даному випадку, вирішення питання про методи огляду на стан алкогольного сп`яніння належать лікарю, який проводить такий огляд.

Також враховую, що перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування особою транспортним засобом вже утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та додаткове підтвердження перебування цієї особи ще й у стані наркотичного сп`яніння при цьому не вимагається.

Твердження сторони захисту про те, що відеозапис є недопустимим доказом по справі, оскільки є неповним, тобто не вівся безперервно, переривався, є необґрунтованими, є виходячи із такого.

Зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин щодо проходження огляду ОСОБА_1 . Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не вбачається.

Вказаний відеозапис є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження. Відоезаписом зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбувались, не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду вказаної справи.

А тому, будь-яких порушень вимог Закону в діях поліцейських, а також лікаря-нарколога, при проведенні огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 під час перегляду відеозапису, судом встановлено не було.

До того ж, у жодному нормативному документі вимог щодо безперервності здійснення відеозаписів по справах про адміністративні правопорушення не міститься.

Як слідує з наявного відеозапису, працівниками поліції було дотримано вимог закону. Водночас, у випадку, якщо ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції, він був вправі оскаржити такі дії у відповідні органи. Однак даних про те, що ОСОБА_1 скористався правом на таке оскарження суду не представлено.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час перегляду вищезазначеного відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських встановлено не було, після складання протоколу, ОСОБА_1 було оголошено його зміст, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про час, день та місце розгляду справи, запропоновано останньому підписати вказаний протокол та скласти в ньому свої пояснення чи заперечення. ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, жодних заперечень щодо зазначених в ньому обставин, не склав.

Щодо посилань захисника Стариченка М.П. на те, що у працівників поліції були відсутні повноваження проводити огляд військовослужбовця на стан сп`яніння, та ними порушені вимоги ст. 266-1 КУпАП, а також поліцейський не є уповноваженою особою, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , що тягне за собою визнання протоколу серії ЕПР1 № 314574 від 28.04.2025 неналежним та недопустимим доказом, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, аналіз положень ст.ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 1ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України

Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.

В розумінні логічного застосування правових норм, щодо яких законодавець на момент вчинення правопорушення ще не вніс відповідних змін, які відповідали б суспільним інтересам та певним обставинам (подолання часової прогалини у законодавстві) суд вважає належним не обмежуватись категорією «водій військового транспортного засобу» та застосовувати під час розгляду цієї справи цю категорію в значенні «водій військового транспортного засобу, який виконує бойове завдання або службовий обов`язок з використанням цивільного автомобіля».

В такому разі водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.

Відтак, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису подій від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на стаціонарному блокпості, поза межами військової частини; під час спілкування з працівниками поліції після його зупинення пояснив, що перебуває у відпустці, та не виконував в той час жодних військових обов`язків. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб BMW E30 державний номерний знак НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 .

За таких обставин посилання на те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, є суб`єктивним та необґрунтованим.

Крім того, дане правопорушення відноситься до правопорушень у сфері безпеки руху, а не до військових адміністративних правопорушень, отже працівники поліції в даному випадку мали право здійснювати огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 саме в порядку, передбаченому статтею 266 КУпАП, а тому поліцейські були уповноважені провести огляд водія на стан сп`яніння та забезпечити проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Більш того, у пункті 1 ч.1 ст.255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КУпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Щодо решти заперечень захисника слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до довідки інспектора УПП в Запорізькій області ДПП, за даними підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має; отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 08.10.2024.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи безальтернативний характер санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вважає за необхідне призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, суспільну небезпеку правопорушення, та

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17 000,00 грн, (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Згідно з ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Погрібна