Справа № 643/7377/24
Провадження № 3/643/496/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025

26 червня 2025 року м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 224269 від 04.07.2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 04.07.2024 о 12:43 годині по вул. Героїв Праці, 36 у м. Харкові керував транспортним засобом «ГАЗ-33021» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій відмовився під відеозапис на бодікам 475950, 472886. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Неодноразово викликуваний в судове засідання як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не подавав.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Більш того, відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань або заяв не подавав.

26.06.2025 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Царьов Р.В. заперечував обставини, викладені в адміністративному протоколі. Повністю підтримав клопотання про закриття провадження, яке міститься в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши письмове клопотання захисника, вислухавши усні пояснення захисника в судовому засіданні, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Так, згідно зазначеного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь-якого огляду.

Так, як вбачається з адміністративного протоколу, ОСОБА_1 04.07.2024 о 12:43 годині по вул. Героїв Праці, 36 у м. Харкові керував транспортним засобом «ГАЗ-33021» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій відмовився під відеозапис на бодікам 475950, 472886.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД № 224269 від 04.07.2024 та його дії працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 . Свідки на місці події не залучалися, велася відеофіксація.

В судовому засіданні 26.06.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Царьов Р.В. висловив непогодження з обставинами, викладеними в адміністративному протоколі. Повністю підтримав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке міститься в матеріалах справи.

Із тексту письмового клопотання захисника Царьова Р.В. про закриття провадження у справі вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку із тим, що поспішав купити ліки для хворої матері, а тому не мав вибору та був вимушений відмовитися від проходження огляду. Поліцейські примушували ОСОБА_1 погодитися на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Тому, на думку захисника, правопорушення ОСОБА_1 вчинено у стані крайньої необхідності. Ознаки наркотичного сп`яніння не підтверджені при огляді відеозаписів. Направлення на огляд не містить суті правопорушення. Рапорт поліцейського не може бути доказом вини. Усі інші докази мають суперечливий характер. Протокол складений не на ту особу, а поліцейські не з`ясували хто зазначений у протоколі. У зв`язку з викладеним вище, захисник просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження викладених у адміністративному протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD диски з відеофайлами.

Судом оглянуто відеозаписи з місця події.

Із досліджених судом відеозаписів вбачається, що 04.07.2024 о 12:43 годині працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «ГАЗ-33021» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Поліцейські повідомили ОСОБА_1 причину зупинки, а саме непрацюючі задні стоп-сигнали. На питання поліцейського, що є причиною такого поспіху ОСОБА_1 , останній чіткої відповіді не надав. У процесі спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому повідомлено під ввідеофіксацію. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 одразу чітко та впевнено відповів, що ні, нікуди він не поїде. Далі, поліцейськими роз`яснено ОСОБА_1 відповідальність, передбачену ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Виявлені поліцейськими ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомлено під відеофіксацію. Однак, і після цього, ОСОБА_1 наполегливо та неодноразово відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Права ОСОБА_1 роз`яснені. Далі, ОСОБА_1 , після чергової пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після роз`яснення прав, роз`яснення відповідальності, та після повідомлення про перехід до стадії складання адміністративного протоколу, почав говорити, що йому нібито необхідно їхати та купити ліки для матері. Наполіг на відмові від проходження огляду. Надалі відносно водія ОСОБА_1 у його присутності працівниками патрульної поліції складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу викладений у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб перебуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Як видно із рапорту інспектора УПП в Харківській області від 04.07.2024, транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено з причини того, що не працювали задні стоп-сигнали. Крім того вбачається, що відносно ОСОБА_1 винесено ще й постанову серії ЕНА № 2534996 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначене вище підтверджується оглянутими та дослідженими судом відеозаписами, які додані до протоколу.

Відтак, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому слід зазначити, що ані захисник в судовому засіданні та у своєму письмовому клопотанні, ані ОСОБА_1 на місці події, що зафіксовано на відеозаписах, не заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками патрульної поліції та, відповідно, і причину зупинки транспортного засобу.

Крім того у матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази щодо оскарження ОСОБА_1 та його захисником дій працівників патрульної поліції, які зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та склали відносно нього адміністративний протокол.

Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд зазначає таке.

Із долучених до протоколу відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію поліцейських, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, правового значення не мають.

Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До того ж, з вищевказаних відеозаписів не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки, працівниками поліції було роз`яснено процедуру проходження освідування та наслідки відмови від її проходження.

Разом із цим, волевиявлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним, чітким та усвідомленим.

Зважаючи на висловлену ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції було повідомлено про наслідки такої відмови, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із цим, суд не може прийняти надану захисником ОСОБА_1 адвокатом Царьовим Р.В. виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.05.2025 на ім`я ОСОБА_3 , як доказ поважності причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки до такої виписки не додано доказів спорідненості ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , на ім`я якої надана виписка.

Більш того, суд звертає увагу на те, що події, які зазначені в адміністративному протоколі датовані 04.07.2024, а виписка із медичної картки датована 15.05.2025.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі, зокрема, шляхом вочевидь явного триваючого у часі ігнорування неодноразових вимог працівника поліції пройти такий огляд.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в протоколі ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту. Однак, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_4 зазначив «розкаююсь за вчинений поступок».

Отже, доводи захисника стосовно вимушеної відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та/або вчиненої під тиском поліцейських, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими судом доказами.

Далі, щодо тверджень захисника про те, що адміністративний протокол складено не на ту особу, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що всі надані суду адміністративні матеріали, а саме: протокол серії ААД № 224269 від 04.07.2024, Довідка інспектора ВАП УПП в Харківській області, направлення на огляд водія від 04.07.2024, розписка та рапорт складені на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Разом із цим, у адміністративному протоколі в графі «Дата народження» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Однак, як вбачається із змісту рапорту поліцейського роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Новікова-Кохан В. від 04.07.2024, останній просить у графі «Дата народження» протоколу серії ААД № 224269 вважати вірною « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відтак, аналізуючи надані докази у їх сукупності, у суду відсутні сумніви стосовно того, що особа, яка зазначена у адміністративному протоколі та особа, захист якої здійснює адвокат Царьов Р.В. є різними особами.

Зазначене також підтверджується і оглянутими судом відеозаписами, з яких вбачається встановлення особи, відносно якої складався адміністративний протокол та інші матеріали.

На відеозаписах, долучених до протоколу, вбачається також наявність факту роз`яснення поліцейськими прав ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 жодних клопотань не заявляв.

При дослідженні судом відеозаписів, не вбачається і повідомлень з боку ОСОБА_1 про необхідність звернення за правовою допомогою та/або необхідність очікування на прибуття захисника, тощо.

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів та тверджень з боку захисника ОСОБА_1 адвоката Царьова Р.В. суду не надано. Клопотань про витребування доказів заявлено не було.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вказаних відеозаписів суду не надано.

Інші доводи та твердження захисника не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими судом доказами по справі.

ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутні жодні відомості станом на день розгляду справи щодо оскарження ОСОБА_1 та його захисником дій посадової особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу. Тобто ОСОБА_1 та його захисник не зверталися зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, а також не зверталися із позовною заявою до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України щодо дій працівників поліції.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані працівниками патрульної поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає за необхідне постановити рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху України свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не містять розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані в установленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 та його захисника суду не надано.

Таких даних не встановлено і в ході судового розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.07.2024 (а.с.3), відеозаписами на електронних носіях дисках (а.с.4), довідкою (а.с.5), направленням (а.с.6), розпискою (а.с.7), рапортом (а.с.8).

Даючи оцінку вказаним вище доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настали в момент відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 нехтує вимогами закону, грубо порушує Правила дорожнього руху України, а також враховуючи те, що хоча на даний час своїми діями останній не завдав значної шкоди відносинам в сфері регулювання дорожнього руху, проте, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Також, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Матеріали справи не містять жодних відомостей стосовно наявності підстав звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відтак, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 33, 40-1, 130, 245, 251-252, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави, отримувач коштів ГУК у Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, Р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно із ч. 2 ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова