Справа № 740/3443/25
Провадження № 3/740/1117/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 458709 від 14.06.2025, складеним поліцейським Бойком В. В., 14.06.2025 близько 08 год. 48 хв. у м. Ніжині в парку ім. Т. Г. Шевченка ОСОБА_1 на багаторазові, законні, наполегливі вимоги проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних згідно з повісткою № 3391488 від 10.05.2025 - не реагував, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

Такі дії ОСОБА_1 ініціатором протоколу кваліфіковано, як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора законній вимозі поліцейського.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що 14 червня 2025 року близько 08 год. 48 хв. у парку ім. Т. Г. Шевченка ОСОБА_1 зупинено невстановленими особами та висловлено вимогу пред`явити військово-обліковий документ. Після прибуття працівників поліції чоловік надав відповідні документи, незважаючи на відсутність законних підстав для перевірки. У подальшому поліцейськими здійснено його незаконне затримання та доставлення до ТЦК та СП, де підтверджено його статус як особи, виключеної з військового обліку. ОСОБА_1 із викладеними в протоколі обставинами не погодився з огляду на відсутність в його діях злісної непокори, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП була безпідставною, оскільки в тимчасовому посвідченні, яке він пред`явив, було зазначено, що він є таким, який виключений з військового обліку.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 185 КУпАП встановлено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є спосіб його вчинення, а саме злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених, проте в той же час законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

При цьому злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: протокол АА № 105852 про адміністративне затримання, тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 , повістку № 3391488, рапорт.

Однак наданими матеріалами не підтверджується поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

У складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження законності вимоги поліцейських до ОСОБА_1 добровільно проїхати до ТЦК та СП, оскільки не надано доказів про те, що він перебував у розшуку та що зазначені працівники поліції наділені повноваженнями, визначеними чинним законодавством, щодо доставки особи до ТЦК та СП.

Отже, наявні у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 185 КУпАП, а саме злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин, наявні підстави для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 185, 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Шевченко