Номер провадження 33/816/582/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 08.11.2024 о 01:08 в м. Суми, вул. Степана Бандери, 45 керував ТЗ AUDI A4. д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, а також в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР ОКМЦСНЗ категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лопаткін О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року, а провадження по справі закрити у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що безпосередньо при складені протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були допущені грубі порушення вимог стст.251, 252, 268, 130 ч.1, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Наголошував, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу адміністративного правопорушення, тобто особою, яка керує транспортним засобом.

Вказував, що в порушення вимог ст..35 ЗУ «Про Національну поліцію» працівники патрульної поліції, безпідставно зупинили транспортний засіб.

Зазначав, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сидить в транспортному засобі, працівники поліції не називаючи жодної ознаки алкогольного сп`яніння запитують у нього чи буде він проходити огляд за допомогою Драгера, на що ОСОБА_1 каже «Ні, я не відмовляюсь», тобто не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Стверджував, що працівниками поліції не вибули виконані вимоги КУпАП, а саме заходи забезпечення у справі про адміністративне правопорушення: не було вилучено посвідчення на право керування транспортними засобами, не було відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Звертав увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 та надісланому до суду, відсутній підпис правопорушника про те, що він з ним ознайомлений та не має відомостей про роз`яснення його прав і обов`язків, відсутня відмітка в протоколі про те, що правопорушник відмовився від підпису протоколу та надання пояснень чи зауважень до протоколу. Крім цього відсутні докази про отримання правопорушником копії протоколу, натомість на відео доказах долучених до матеріалів справи видно, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 при ньому не складався.

Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне і беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Стверджував, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, про що неодноразово наголошував під час спілкування з працівниками патрульної поліції, а також написав у своєму поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначав, що вказана справа була розглянута за відсутності особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, хоча стороною захисту під час судового засідання було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату або зупинення розгляду справи по аналогії ст.335 КПК України, у зв`язку з чим було порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист.

Крім цього, 05 червня 2025 року на адресу Сумського апеляційного суду від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вказував, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а також у зазначений у протоколі день та час виконував обов`язки військової служби.

Зазначав, що лише після завершення заповнення протоколу, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про права та обов`язки, що по суті унеможливило їх використання в той час; ОСОБА_1 не було вручено чи направлено копію складеного відносно нього протоколу, що є істотним порушенням прав ОСОБА_1 на захист.

Стверджував, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував, про те, що він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, який на підставі закону повинні проводити співробітники ВСП у Збройних Силах України, яких поліцейські не викликали.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання захисника про зупинення розгляду справи у справі відносно ОСОБА_1 до моменту звільнення останнього з військової служби апеляційний суд зазначає наступне.

Так, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Згідно з ч.1ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1ст.130 КУпАП.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи і як уже зазначалось вище, має захисника адвоката Лопаткіна О.В., який представляє його інтереси під час розгляду справи, та безпосередньо і подавав апеляційну скаргу на постанову суду, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист .

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168607 від 08.11.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с.2) у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, згідно якого ОСОБА_1 пройти огляд відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху (а.с.3), згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- розпискою ОСОБА_1 від 08.11.2024 (а.с.4);

- довідкою Інспектора відділу АП УПП в Сумській області (а.с.5) згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 14.07.2017. Протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

- відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу адміністративного правопорушення, тобто особою, яка керує транспортним засобом, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відеозаписами, а саме файлом під назвою «clip-0», з якого вбачається, що о 01:08 год. поліцейськими було зупинено транспортний AUDI A4. д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу, поліцейські одразу підійшли до нього, ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні та одразу вийшов до них.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що з відеозаписів, які наявні в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд визнає надуманими, оскільки з досліджених відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис правопорушника, про те, що він з ним ознайомлений та не має відомостей про роз`яснення його прав та обов`язків, відсутня відмітка про те, що правопорушник відмовився від підпису протоколу та надання пояснень чи зауважень до протоколу, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки як вбачається з дослідженого протоколу в ньому маються підписи ОСОБА_1 , крім цього протокол містить пояснення ОСОБА_1 написані власноруч.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, про що неодноразово наголошував під час спілкування з працівниками патрульної поліції, а також написав у своєму поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає надуманими, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , повідомив поліцейських, що вчора приїхав з виїзду і везе хлопців додому.

Доводи апелянта про те, що вказана справа була розглянута за відсутності особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, хоча стороною захисту під час судового засідання було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату або зупинення розгляду справи по аналогії ст.335 КПК України, у зв`язку з чим було порушено конституційне право ОСОБА_1 на захист, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки згідно протоколу судового засідання від 12 лютого 2025 року розгляд справи проводився в присутності захисника Лопаткіна О.В., тому право ОСОБА_1 на захист не було порушено.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд відносно нього могла проводити тільки посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у Збройних Силах України відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП, а не поліцейські, апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_1 був зупинений 08.11.2024 о 01:08 в АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів відеозапису працівників поліції.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Лопаткіну О.В. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП до моменту звільнення останнього з військової служби.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.