КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

справа №361/11560/24

провадження № 33/824/3355/2025

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

14 листопада 2024 року о 21 год. 21 хв., за адресою по вул. Лісова, біля буд. 1, с. Рожни, Броварського району, Київської обл., водій ОСОБА_1 керувала т.з. Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на боді-камеру №3.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено їй стягнення у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 коп.) грн. судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження за відсутностю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ознак алкогольного сп`яніння не мала, а саме: тремтіння рук було вочевидь зумовлено її нервуванням через дії працівників поліції, які без очевидних на те підстав постійно вказували, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема матеріали справи не містять визначення величини проміле алкоголю в крові, цю обставину судом першої інстанції не було встановлено.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що оскаржувана постанова суду, яка була ухвалена 05 травня 2025 року не була вручена цього дня, а лише 16 травня 2025 року її було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, як тільки дізналась про постанову суду то відразу звернулась 20 травня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотання про видачу постанови, (клопотання міститься у матеріалах справи), також у матеріалах справи міститься розписка від 20 травня 2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову суду 20 травня 2025 року, внаслідок чого був пропущений строк на подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову.

У зв?язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 05 травня 2025 року, а апеляційна скарга на неї подана 23 травня 2025 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вручена ОСОБА_1 оскаржувана постанова в судовому засіданні не була, а скаржниця отримала її тільки 20 травня 2025 року після її виготовлення, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 (а.с. 23).

В судове засідання у Київському апеляційному суді, призначене на 23 червня 2025 року, з`явилася ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила задовольнити з викладених у ній підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно із матеріалів справи, 14 листопада 2024 року о 21 год. 21 хв., за адресою по вул. Лісова, біля буд. 1, с. Рожни, Броварського району, Київської обл., водій ОСОБА_1 керувала т.з. Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на боді-камеру №3, чим порушила п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначив, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України.

Як видно із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 керувала т.з. Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на боді-камеру №3.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними матеріалами, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №790743 від 14 листопада 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 листопада 2024 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі підтверджується також даними файлів зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_2 було виявлено явні ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Водієві ОСОБА_1 , неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу та встановленому законом порядку у відповідному медичному закладі у лікаря , на що остання категорично відмовилася. Під час оголошення адміністративного протоколу ОСОБА_1 не заперечувала, не виявляла бажання пройти такий огляд ні на місці зупинки, ні в медичному закладі, а повністю погодилася з даним протоколом про що поставила свій підпис.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що ознак алкогольного сп`яніння не мала, а саме: тремтіння рук було вочевидь зумовлено її нервуванням через дії працівників поліції, які без очевидних на те підстав постійно вказували, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки доказів, які б підтверджували вказані доводи, ОСОБА_1 не надала ні до суду першої інстанції, ні до Київського апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» є хибними, оскільки матеріали справи містять сукупність доказів, які беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є і твердження апелянта, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема матеріали справи не містять визначення величини проміле алкоголю в крові, цю обставину судом першої інстанції не було встановлено, оскільки ОСОБА_1 не проходила медичний огляд на місці зупинки автомобіля, а її притягнуто до відповідальності за відмову від такого проходження.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не потребує доведення факту перебування у стані сп`яніння.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні,а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа