Справа №: 398/2150/25
провадження №: 3/398/802/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" липня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284049 від 28 березня 2025 року цього дня о 13 год. 19 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Садовій, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, що зафіксовано на спеціальний технічний пристрій боді-камеру номер . Від керування транспортним засобом відсторонена.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання засобами поштового зв`язку, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративні правопорушення стосовно неї, вона була обізнана щодо вищевказаних подій, їх було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушенгя висувається обвинувачення, що підтверджується підписом у протоколі, тому, зважаючи на це, вона мала цікавитись про стан та перебіг справи щодо неї або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконала процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду, не повідомила про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надала, з метою виконання завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо своєчасного з`ясування обставин кожної справи, враховуючи принцип розумності строків розгляду справ судом, на який покладено обов`язок швидкого здійснення правосуддя, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суддя зазначає, що відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284049 від 28 березня 2025 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 березня 2025 року; відеозаписами із бодікамер патрульних поліції та відеореєстратора, що є додатками до протоколу серії ЕПР1 № 284049 від 28 березня 2025 року.

Із досліджених при розгляді справи відеозаписів, що додані до протоколу, судом встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу і зв`язку із недотриманням водієм ПДР України, під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейських виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не заперечувала вживання нею алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 підлягала огляду з метою визначення її перебування у стані алкогольного сп`яніння. Суд враховує ту обставину, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу виявилося неможливим з об`єктивних причин, оскільки у поліцейських був відсутній відповідний технічний прилад та вжитими заходами забезпечити його наявність не вдалося. Тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 266 КУпАП про те, що огляд здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, ОСОБА_1 підлягала огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте остання на пропозицію поліцейських прослідувати до закладу охорони здоров`я відмовилася.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського встановлений ПДР України, а відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження такого огляду є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя зазначає, що суспільна небезпечність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що водій, усвідомлено ігноруючи вимоги ПДР України щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від моменту початку руху в стані сп`яніння та до його закінчення створює потенційно небезпечну для свого життя та здоров`я та інших учасників дорожнього руху ситуацію. Саме тому своєчасна та правомірна реакція з боку держави на такі факти є надзвичайно важливим важелем впливу на осіб, котрі порушують встановлені законом заборони, та своєрідним запобіжником задля уникнення небажаних шкідливих або навіть небезпечних наслідків.

Враховуючи викладене, аналізуючи зазначені положення законодавства та оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАп передбачено стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є наслідком порушення ПДР України, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами як до особи, яка взагалі такого права не мала, оскільки під час розгляду справи встановлено та підтверджено довідкою Олександрійського РВП ГУНП про те, що відомості про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутні, відтак ОСОБА_1 не мала посвідчення водія та відповідно права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору: назва платежу: Надходження від стягнення судового збору на користь держави; номер рахунку UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко