Справа №461/4837/25
Провадження №3/461/1812/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року суддя Галицького районного суду міста Львова Кітов О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда І групи,

за ч. 3 ст. 51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2025 року близько 12 години 39 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Львів, просп. Шевченка, 18, у магазині «Рукавичка», викрав товар на загальну суму 284,52 грн без ПДВ.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №477265 від 11.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень;

- заявою керуючого магазину «Рукавичка» ОСОБА_2 від 11.06.2025;

- довідкою про вартість викраденого товару від 11.06.2025;

- рапортом працівника поліції;

- копією постанови Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

Таким чином, суду надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч. 3 ст.51 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає.

Дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, правопорушення вчинено повторно протягом року, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, та підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП доведена повністю.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, шо необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є інвалідом І групи, тому останнього на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного ст.ст. 51, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олександр КІТОВ