Провадження №3/447/198/25
Справа №447/3607/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працевлаштованого водієм екскаватора, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП,

захисник Ратич Т.М.,

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192822 від 10.12.2024, 09.12.2024 о 22:10 год. у с. Тростянець по вул. Зелена, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLVO EC 480 DL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у медичному закладі, результат 2,48 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192830 від 10.12.2024, 09.12.2024 о 22:10 год. у с. Тростянець по вул. Зелена, 4, ОСОБА_1 , під час здійснення робіт перекинув транспортний засіб марки «VOLVO EC 480 DL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті чого пошкодив транспортний засіб, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192826 від 10.12.2024, 09.12.2024 о 22:10 год. у с. Тростянець по вул. Зелена, 4, ОСОБА_1 , водій екскаватора марки «VOLVO EC 480 DL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоївши ДТП, а саме під час виконання робіт перекинув вказаний транспортний засіб, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав, вказав, що не керував вказаним транспортним засобом у вказаний у протоколах час та місці. Працівники поліції оформили відносно нього матеріали, приїхавши до нього додому після зміни.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. просив задоволити подане ним 03.03.2025 клопотання щодо об`єднання справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП, що перебувають на розгляду судді Головатого А.П. відносно його підзахисного. Подав 25.03.2025 клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 лікаря-терапевта КНП «Миколаївська МЛ», яка складала висновок за результатами огляду з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення яких містяться у матеріалах справи. Крім цього, просив закрити справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позиції покликався на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази керування чи експлуатації його довірителем транспортним засобом «VOLVO EC 480 DL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у визначені протоколах дату та час, що у свою чергу виключає адміністративну відповідальність за інкриміновані порушення. З наданого поліцейськими відеозапису не вбачається того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відеокамерами не зафіксовано моменту руху або зупинки транспортного засобу, відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо керування таким. Вказав, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2024 є недопустимим, оскільки у такому відсутні відомості щодо точного часу направлення на огляд та точної години огляду.

У судових засіданнях були допитані свідки:

- ОСОБА_2 , яка працює лікарем-терапевтом у КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, яка повідомила, що вона складала висновок за результатами огляду з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 . У висновку відсутня точна година огляду тому, що це допущена нею механічна помилка, точна година вказана в акті, який зберігається у лікарні.

- ОСОБА_4 , який працює водієм на кар`єрі, та пояснення якого від 10.12.2024 містяться у матеріалах справи, показав, що він возив каміння по території кар`єру. Коли приїхав на гору кар`єру, побачив, що екскаватор був перевернутий, хто перевернув його йому невідомо. Працівникам поліції у його поясненнях від 10.12.2024 збрехав.

Дослідивши матеріали справи, приходжу таких висновків.

Встановлено, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП вчинено 09.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Частиною 6 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Стаття 38 КУпАП не містить винятків стосовно строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Таким чином, на час ухвалення цієї постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення за ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

За своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №686/4557/18, висловив правову позицію, згідно якої закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Вищенаведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 04.03.2020 у справі №641/2795/16-ц, від 07.02.2018 у справі №910/18319/16, від 16.04.2019 у справі №927/623/18.

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу, реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючи та нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечили щодо закриття справи про адміністративне правопорушення з такої нереабілітуючої підстави як закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, відтак просили розглянути справу та встановити її обставини.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 279 КУпАП, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення.

Таким чином, усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доведені сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З досліджуваного в судовому засіданні відеозапису, що на диску долученому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192822 від 10.12.2024, здійснено один запис тривалістю 57 секунд. Запис розпочинається о 00:16 год. 10.12.2024, хоча дії, інкриміновані ОСОБА_1 мали місце о 22:10 год. 09.12.2024, що вказано працівниками поліції у складених ними протоколах. Працівник поліції просив назвати анкетні дані, на що ОСОБА_1 , використовуючи ненормативну лексику, відмовлявся. Іншої інформації відеозапис не містить. Інших відеозаписів на диску немає.

Таким чином, відеозапис не може бути прийнятий суддею як належний та допустимий доказ у справі, оскільки відеозйомка велася з порушенням Інструкції №1026.

До матеріалів справи не додано доказів зупинки транспортного засобу, роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Для того, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, такий повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого).

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Долучений до протоколу відеозапис не містить інформації про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

До скерованих у суд матеріалів з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №192822 від 10.12.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого такий огляд не проводився, оскільки водій відмовився; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №101 від 10.12.2024, витяги з ІПНП щодо складення відносно ОСОБА_1 протоколів за ст. 124, 122-4 КУпАП та диск із наявними на такому відеозаписами.

До скерованих у суд матеріалів з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП долучено: протокол серії ЕПР1 №192830 від 10.12.2024; витяг з бази даних «АРМОР»; схему місця ДТП від 09.12.2024, складеної о 22:10 год.;

- пояснення ОСОБА_3 від 10.12.2024, відповідно до яких 09.12.2024 у період часу з 20:00 по 22:00 год. він виконував роботу на території ТОВ СП «Дари землі» за адресою: с. Тростянець, вул. Зелена, 4. Екскаваторник ОСОБА_1 виконував роботу на екскаваторі «Volvo», а саме грузив на вантажний автомобіль свідка камінь. Після того як свідок відвіз камінь і повернувся, побачив, що екскаватор уже був перевернутий, підійшовши, побачив як ОСОБА_1 виліз із кабіни перевернутого екскаватора та від нього було чути запах алкоголю. Крім ОСОБА_1 екскаваторників більше не було. Поки перевіряли екскаватор на наявність витоку пального, ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку.

Дані пояснення свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні не підтвердив, оскільки на неодноразові виклики до суду не з`являвся, приводи, застосовані до такого не були виконані.

- пояснення свідка ОСОБА_4 від 10.12.2024, відповідно до яких з його слів записано, що 09.12.2024 у період часу з 20:00 по 22:00 год., точної години не пам`ятає, він виконував роботу на території ТОВ СП «Дари землі» за адресою: с. Тростянець, вул. Зелена, 4. Екскаваторник ОСОБА_1 виконував роботу на екскаваторі «Volvo», а саме грузив на вантажний автомобіль свідка камінь. Після того як свідок відвіз камінь і повернувся, побачив, що екскаватор уже був перевернутий, підійшовши, побачив як ОСОБА_1 виліз із кабіни перевернутого екскаватора та від нього було чути запах алкоголю. Крім ОСОБА_1 на майданчику більше нікого не було. Поки перевіряли екскаватор на наявність витоку пального, ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку.

Дані працівникам поліції пояснення 10.12.2024, свідок ОСОБА_4 спростував у судовому засіданні, вказавши, що «збрехав працівникам поліції».

До скерованих у суд матеріалів з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ст. 122-4 КУпАП долучено лише протокол серії ЕПР1 №192826 від 10.12.2024; витяг з бази даних «АРМОР».

Таким чином, з огляду на досліджені у судовому засіданні докази, суддя вважає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у даному випадку відсутня.

Матеріали справи не містять доказів праці ОСОБА_1 в екскаваторі, факту керування екскаватором, відеозапис, долучений до матеріалів не доводить вчинення правопорушень ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 1-5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують, зокрема, транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перерахованими у п. 3 цієї Інструкції.

Пунктом 7, 8 розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ вищевказаної Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, всупереч вищенаведеним нормам законодавства, у висновку №101 від 10.12.2024 не міститься точної години та хвилини огляду, що свідчить про неможливість визначення точного часу огляду ОСОБА_1 , оскільки інкриміновані йому порушення, були вчинені о 22:10 год. 09.12.2024, що може свідчити про порушення строку, передбаченого нормами КУпАП та Інструкції, а саме проведення огляду більше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відтак, вказане свідчить про недотримання положень ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції №1452/735 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним та не може бути доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом статей 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення в діянні особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження з огляду на наявні докази у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» від 21.07.2011.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, приходжу до висновку про доцільність закриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 36, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за №447/3607/24, №447/3608/24 і №447/3609/24, та присвоїти їм єдиний номер 447/3607/24.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.