САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1914/25
Провадження №3/726/370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Державної служби України з безпеки на транспорті відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, працюючого водієм, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із наданим на розгляд суду протоколом про адміністративне правопорушення № 016901 від 27.05.2025, складеним щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП: «27.05.2025 о 10:10 в м. Чернівці АС №4 НВТК «Добробут» гр. ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на міжобласному маршруті загального користування «Коломия-Чернівці», на транспортному засобі Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , без отримання ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до до п. 27 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у справі.

Захисник Кошман І.В. просила закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, підтримала скеровані письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходжу такого висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, що регулюються такими законодавчими актами, як: Господарський кодекс України, Закони України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та іншими нормативно-правовими документами.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Поряд із цим, під господарською діяльністю (згідно статті 3 Господарського кодексу України) розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Положеннями ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, являє собою відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення та має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення мають відображатися всі істотні обставини справи та елементи складу правопорушення.

Щодо ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини: протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності; інші обставини, які мають істотне значення.

Більше того, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, який лише містить виклад обставин правопорушення, вчинення якого має доводитися іншими доказами у справі, до матеріалів справи долучено направлення на рейдову перевірку від 26.05.2025; фото із місця події; Дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, виданий ФОП ОСОБА_2 ; витяг із реєстру виданих ліцензій, відповідно до якого ліцензія ОСОБА_2 анульована; диск із відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт виявленого правопорушення та оформлення матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , а також паспорт маршруту та дорожній лист від 27.05.2025.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Згідно з ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до п.86 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184), автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Для надання послуг таксі автомобільні перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства та обладнані відповідно до встановлених технічних вимог транспортні засоби, відповідну ліцензію.

Відповідно до вказаних у протоколі даних ОСОБА_1 працює на посаді водія, тобто не зареєстрований як суб`єкт господарювання та самостійно не здійснює господарську діяльність. Дані про особу у якої останній працює не вказано.

Аналіз диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, не дає підстав вважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнена фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності становить склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.164 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про осіб, яких перевозив ОСОБА_1 , їх наявність не встановлено та не допитано їх щодо обставин правопорушення. Тобто до протоколу не додано пояснень осіб, свідків, які б підтверджували факт передачі грошових доходів за здійснення конкретної господарської діяльності з перевезення пасажирів, тобто не долучено доказів отримання прибутку особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Слід також врахувати, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», а така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається саме на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені достатніми належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищезазначеного, доходжу висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 164, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283- 284, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев