ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4439/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л. розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №321065 від 05.05.2025),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.05.2025 о 14 годині 26 хвилин, керуючи автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві по вул. Ревуцького, 15, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживала алкогольні напої (пиво), чим порушила п.2.10є Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна 2,22 проміле.

В судові засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась, про причини неявки не повідомила, а тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог п.2.9а водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про доведеність винності водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення від 05.05.2025, даними відеозапису з боді камери поліцейського; даними результату тесту приладу Drager, відповідно до яких, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 2.22 проміле, іншими матеріалами адміністративної справи.

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст.ст.33-35 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення, передбачене санкцією статті 130 ч. 4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б свідчили про необхідність звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак, слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя,-

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя В.Л. Котвицький