Справа № 147/327/25
Провадження № 33/801/674/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лобуренка Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 23 лютого 2025 року о 00:38 год. в с. Четвертинівка по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилось за допомогою приладу Драгер 6810.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами.

Не погодившись із вказаною постановою суду, захисник Рожка Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просить її скасувати, провадження у справі закрити.

У апеляційній скарзі адвокат зазначає, що ОСОБА_1 не було видано другий екземпляр акту огляду, окрім того у ньому не зазначено відомостей про технічний засіб відеофіксації.

На чеку Драгера вказаний неправильне значення температури повітря.

На відеозаписі не зафіксовано готовність приладу «Драгер» до використання.

Також у направленні на медичний огляд водія вказано Тростянецька ЦРЛ, однак такий заклад не відноситься до переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відезапис з боді камери, номер якої вказано у протоколі, триває всього близько 6 хвилин. Бодікамера за № 800362 не зазначена в якості доказу до протоколу,

В судовому засіданні було встановлено, що всі процесуальні документи складено поліцейським ОСОБА_2 , без їх відеофіксації, хоча він у протоколі не зазначений, однак саме він його складав, натомість працівник поліції Доля В. В. лише його підписав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ч. 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 254256, 23 лютого 2025 року о 00 год 38 хв у с. Четвертинівка по вул. Гагаріна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального приладу «Драгер 6810», чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від надання пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 2, 3).

Як видно із чеку приладу «Драгер Алкотест 6810» (тест № 4617 від 23 лютого 2025 року) результат огляду ОСОБА_1 0,82 проміле (а. с. 4).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 23 лютого 2025 року ОСОБА_1 був направлений на огляд до медичного закладу (а. с. 5).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Алкотест Драгер». Результат огляду позитивний 0,82 проміле (а. с. 6).

До матеріалів справи долучено відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано як о 00 год 34 хв поліцейські зупиняють автомобіль «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , просять пред`явити документи, запитують чому той порушує комендантську годину. ОСОБА_1 відповідає, що їде додому, завозив товариша у сусіднє село.

О 00 год 36 хв поліцейський запитує чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, оскільки він має відповідні ознаки. ОСОБА_1 погоджується, просить не поспішати та комусь телефонує.

О 00 год 41 хв ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, просить нормально розійтися.

Далі ОСОБА_1 погоджується пройти огляд, о 00 год 44 хв поліцейський робить контрольний замір повітря, ОСОБА_1 продуває «Драгер», результат 0,82 проміле. Поліцейський просить пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, повідомляє, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, роз`яснює йому його права. Також запитує чи буде він надавати письмові пояснення, ОСОБА_1 відмовляється. Інший поліцейський починає складати адміністративні матеріали.

О 01 год 08 хв поліцейський пропонує ознайомитися з протоколом, отримати його копію, надати пояснення. ОСОБА_1 відмовляється.

З огляду на встановлені обставини справи апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було видано другий екземпляр акту огляду суд вважає безпідставними, оскільки на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від ознайомлення зі складеними адміністративними матеріалами та від отримання їх копій.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 особисто підтверджував працівникам поліції, що вживав алкоголь перед керуванням автомобілем, заперечень проти результатів огляду на місці зупинки ані усно, ані письмово не висловлював, на пропозицію працівників поліції пройти огляд у закладі охорони здоров`я відмовився.

Усі наявні у справі докази у своїй сукупності є послідовними та не суперечать один одному.

Решта доводів апеляційної скарги є несуттєвими, спрямовані виключно на уникнення відповідальності та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 23 лютого 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Твердження скаржника про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Лобуренка Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук