СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4480/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянку України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення, складена відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до Протоколу №АПр/26-15-07-01-02 про адміністративне правопорушення, складеного 06 травня 2025 року, при проведенні планової документальної виїзної перевірки ПП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА «НВО «ЕЛЬФА» () встановлено, що посадова особа - головний бухгалтер ПП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА «НВО «ЕЛЬФА» - ОСОБА_1 вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме порушення - п. 134.1 ст. 134, п. п. 140.5.4 п. 140.5 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 1, п. 3, п. 6 розділу ІІ Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 27 «Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2003 № 617, п. 29, п. 30 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 26 785 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 22 113 грн., за 2021 рік на суму 4 672 грн., та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2024 рік на 82 786 грн.; п. 189.1. ст. 189, п. 198.5. ст.198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI змінами та доповненнями, пп. 1 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 із змінами та доповненнями, внаслідок занижено податок на додану вартість на загальну суму 156 315 грн., в тому числі: за лютий 2020 року на суму 225 грн., за травень 2021 року на суму 97 800 грн., за липень 2021 року на суму 58 290 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2024 року на 2 625 833 грн.; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого не складено та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 2 781 923 грн., в тому числі за травень 2021 року на суму 97 800 грн., за червень 2021 року на суму 58 290 грн., за грудень 2024 року на суму 2 625 833 грн., що відображено в акті документальної планової виїзної перевірки від 06.05.2025 №37937/Ж5/26-15-07-01-02-20/31231634.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

30 червня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі про адміністративне правопорушення, в яких вона зазначила, що не погоджується із її притягненням до адміністративної відповідальності. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце судового засідання належним чином, про що в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення судової повістки.

Клопотань на відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Згідно вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 163-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вирішив розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

У відповідності до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Диспозицією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З Протоколу №АПр/26-15-07-01-02 про адміністративне правопорушення від 06 травня 2025 року слідує, що ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ПП «ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА «НВО «ЕЛЬФА», порушила порядок ведення податкового обліку, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 26 785 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 22 113 грн., за 2021 рік на суму 4 672 грн., та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2024 рік на 82 786 грн.; занижено податок на додану вартість на загальну суму 156 315 грн., в тому числі: за лютий 2020 року на суму 225 грн., за травень 2021 року на суму 97 800 грн., за липень 2021 року на суму 58 290 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2024 року на 2 625 833 грн.; не складено та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 2 781 923 грн., в тому числі за травень 2021 року на суму 97 800 грн., за червень 2021 року на суму 58 290 грн., за грудень 2024 року на суму 2 625 833 грн.

Вказані обставини, крім вищевказаного Протоколу №АПр/26-15-07-01-02 про адміністративне правопорушення від 06 травня 2025 року, підтверджуються актом документальної планової виїзної перевірки від 06.05.2025 №37937/Ж5/26-15-07-01-02-20/31231634; копією наказу директора ПП «ФФ «НВО «Ельфа» №06-к від 18.01.2007 року «По особовому складу» про прийняття ОСОБА_2 з 18.01.2007 року на посаду головного бухгалтера; довідкою директора та головного бухгалтера ПП «ФФ «НВО «Ельфа» №1-02/179 від 29.04.2025 року.

Зібрані докази узгоджуються між собою та згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

Суд вважає, що вказаних доказів достатньо для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Санкція ч. 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд враховує характер вчиненого нею адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь її вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 163-1, 221, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко