Справа № 138/1154/25
Провадження №:3/138/475/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області в складі головуючог судді Ясінського Ю.А., секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сердечнюк М.В., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, телефон НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 308232 від 22.04.2025 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 22.04.2025 о 08 год. 33 хв. по вул. Академіка Заболотного, 19 в м. Могилів-Подільському Вінницької області керував електричним скутером марки «Libertyb Brisk» без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Drager ARSL 0136», результат 0,58 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 22.04.2025 він керував електроскутером, перевозячи ОСОБА_2 . Біля КП «Водоканал» він був зупинений працівником поліції, який запитав чи він щось вживав спиртне. ОСОБА_1 повідомив, що нічого не вживав, а лише на передодні після обіду випив пляшку пива і погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В цей час до них підійшов інший працівник поліції, і два працівники поліції між собою вступили в суперечку стосовно того, хто має, що писати. В цей час той працівник поліції, який їх зупиняв, відійшов в сторону, а інший працівник поліції дав продути алкотестер «Драгер» товаришеві ОСОБА_3 , який був пасажиром, при цьому не розібравшись хто з них був за кермом. Товариш продув і тестер показав позитивний результат. ОСОБА_3 тоді запитав працівника поліції чи він ще потрібен, на що той відповів, що ще довго буде потрібен і продовжував щось заповнювати в планшеті, пригрозивши тим, що забере електроскутер на потреби ЗСУ. Зазначив, що поруч люди косили траву та бачили дану подію.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в двадцятих числах квітня 2025 року косив траву біля КП «Водоканал» і бачив як працівники поліції зупинили електроскутер ОСОБА_1 , який перевозив його доброго знайомого ОСОБА_2 . Згодом свідок вирішив підійти і подивитися, що сталося і побачив, як поліцейський проводив огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, а не водія ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 наразі перебуває за кордоном, що підтверджується відміткою про виїзд в копії закордонного паспорта, яку надав захист, що унеможливлює його допит.

Захисник Сердечнюк М.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 керував електроскутером в стані алкогольного сп`яніння, що у свою чергу, виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, захисник зазначила, що відповідно до Інструкції з експлуатації електричного скутера з двигуном потужністю 2 квт. даний транспортний засіб не є механічним, а ОСОБА_1 відповідно не є суб`єктом даного правопорушення.

Також в судовому засіданні було оглянуто диски з відеозаписами з камер поліцейського, на яких зафіксовано, як поліцейські зупиняють електроскутер під керуванням ОСОБА_1 з пасажиром чоловічої статті, обличчя якого схоже на фото в паспорті ОСОБА_6 . Далі на відео зафіксовано процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів, однак особу того, хто саме продував прилад «Драгер» не видно.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано та досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 308232 від 22.04.2025; довідку начальника САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Олійника М. про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався та отримував посвідчення водія; роздруківку приладу Drager з результатом 0,58 проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; клопотання ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 12 годин.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Отже пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них. Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №278/3362/15-к від 01.03.2018.

Так, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки транспортний засіб електроскутер «Libertyb Brisk» без д.н.з., яким він керував, не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше ніж 4 кВт.

У матеріалах справи міститься гарантійний талон на електроскутер «Libertyb Brisk», згідно якого останній має потужність двигуна 2 кВТ.

Оскільки електроскутер «Libertyb Brisk» - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, суд дійшов до висновку, що вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 .

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На долученому до матеріалів справи диску з відеозаписом події не зафіксовано факту проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 , а в судовому засіданні останній пояснив, що прилад «Драгер» продував його товариш. Крім того, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що працівник поліції дав продути алкотестер «Драгер» ОСОБА_5 , який був пасажиром, а не водієві ОСОБА_3 , при цьому не розібравшись, хто з них був за кермом.

Враховуючи те, що електроскутер не відноситься до поняття механічного транспортного засобу, а також те, що з наданого відеозапису та матеріалів справи неможливо встановити чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, тому, в даному випадку, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт здійснення керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 251, 255, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський