Справа № 212/7132/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України; яка не притягалася до адміністративної відповідальності; яка працює директором ТОВ «МВ ПАРТС»; зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Директор ТОВ «МВ ПАРТС», ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, а саме: несвоєчасно надала до ГУ ДПС у ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму ПДВ 1874,37 грн. за період з 01.12.2024 по 31.01.2025. Правопорушення встановлено Актом перевірки від 09.05.2025 № 26273/04-36-04-15/41859390. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.57.1 статті 57 ПК України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Клопотань до суду від неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку..

Відповідальність за ч.1 ст. 163-2 КУпАП настає у разі неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративні правопорушення, в якому викладено склад адміністративного правопорушення, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «МВ ПАРТС».

Відповідно до ч. 2 ст.38КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було виявлено 09 червня 2025 року, що підтверджується Актом № 26273/04-36-04-15/41859390.

З вищезазначеного акту вбачається, що директором ТОВ «МВ ПАРТС» було порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (п. 57.1 ст.57 ПК України), а саме: сума грошового зобов`язання з ПДВ на суму ПДВ 1874,37 грн. за період з 01.12.2024 з граничним терміном сплати до 30.01.2025 року, фактично було сплачено 31.01.2025 року. Сума податкового боргу, що сплачено 1874,37 грн. Кількість днів прострочення менше 30.

Суд зауважує, що вказане правопорушення не є триваючим, з огляду на наступне.

Згідно правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Так, директором ТОВ «МВ ПАРТС», ОСОБА_1 дійсно було порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, проте датою вчинення правопорушення є дата фактичної сплати суми податку - 31.01.2025 року.

Тому вказане правопорушення не є триваючим, оскільки узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість було сплачено 31.01.2025 року.

Таким чином, незважаючи на встановлення провини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч. 1 КУпАП, остання підлягає звільненню від адміністративного стягнення на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Проаналізувавши конкретні обставини даного правопорушення, суд приходить до висновку, що у даному випадку сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.38,279,280,283,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ