Справа№938/574/25
Провадження № 3/938/397/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,

якому роз`яснено ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 28.04.2025 року о 01.00 годин у с. Барвінково Верховинського району вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь і гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 28.04.2025 року о 01.00 годин у с. Барвінково Верховинського району вчинив відносно малолітнього сина домашнє насильство психологічного характеру, а саме голосно кричав, ображав нецензурними словами, а також син став свідком вчинення домашнього насильства відносно матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілоїго, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 01.05.2025 року о 12.20 годин в с. Барвінково Верховинського району не виконав терміновий заборонний припис від 29.04.2025 року серії АА№640287, винесений відносно нього поліцейським офіцером громади Верховинського РВП капітаном поліції ОСОБА_3 , стосовно постраждалої ОСОБА_2 терміном на три доби з 13.00 годин 29.04.2025 року до 13.00 годин 02.05.2025 року зі зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-8 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, відмовився давати пояснення на підставі ст. 163 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 28.04.2025 року ОСОБА_1 в нетверезому стані повернувся додому, він був неадекватний, голосно кричав, чим розбудив її та дитину; після пробудження його агресія перейшла на неї, щоб уникнути конфлікту вона вийшла на коридор, він за нею кричав, ображав, не зважаючи на дітей, травмуючи їх психологічне здоров`я, щоб уникнути рукоприкладства вона втекла боса і у піжамі на безпечну відстань та спостерігала за ним; він її шукав біля двох годин, а пізніше вигнав на вулицю сина, щоб син шукав її; побачивши, що дитина на вулиці вночі, вона повернулася і сиділи, обійнявшись з дитиною годину, поки дитина не заспокоїлася. На час розгляду даної справи її колишній чоловік ОСОБА_1 уже не проживає спільно з нею, а проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №254105 від 29.04.2025 року, серії ВАД №254118 від 29.04.2025 року, ВАД №254119 від 01.05.2025 року.

Зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №254105 від 29.04.2025 року (а.с.1) вбачається, що 28.04.2025 року близько 01.00 годин у с. Барвінково Верховинського району ОСОБА_1 , перебуваючи дома за місцем проживання в нетверезому стані вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь і гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №254118 від 29.04.2025 року (а.с.1) вбачається, що 28.04.2025 року близько 01.00 годин у с. Барвінково Верховинського району ОСОБА_1 перебуваючи дома за місцем проживання в нетверезому стані вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме голосно кричав, ображав нецензурними словами, а також син став свідком вчинення домашнього насильство відносно матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №254119 від 01.05.2025 року (а.с.1) вбачається, що 01.05.2025 року близько 12.20 годин в с. Барвінково Верховинського району ОСОБА_1 відносно якого 29.04.2025 року було винесено тимчасовий заборонний припис не виконав всіх встановлених вимог термінового заборонного припису, а саме не залишив місце проживання постраждалої особи, не виконав вимог щодо заборони контактування з постраждалою, не виконав вимог щодо заборони на вхід та перебування з постраждалою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-8 КУпАП.

Постановою суду від 07.05.2025 року матеріали адміністративних справ за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Також, ці протоколи про адміністративне правопорушення власноручно підписаниі без будь-яких зауважень щодо його змісту особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді. При цьому ним у протоколі зазначено про те, що з текстом протоколу згідний, вину визнає.

У протоколі вказано потерпілу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із анкетними даними.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- рапортом Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 29.04.2025 року, з якого вбачається, що 29.04.2025 року о 12.06 годин до чергової частини Верховинського РВП надійшло повідомлення від ПОГ Верховинського РВП капітана поліції ОСОБА_5 про те, що до нього звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 , що 28.04.2025 року близько 01.00 годин за місцем проживання чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї; прибувши у АДРЕСА_2 встановлено, що 28.04.2025 року 01.00 годин за місцем проживання чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за даним фактом у заявниці прийнято протокол-заяву, пояснення, проведено форму оцінки ризиків, винесено терміновий заборонний припис серії АА640287 стосовно кривдника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також складено адміністративний протокол серії ВАД254105 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.04.2025 року від ОСОБА_2 , в якому вона зазначила, що 28.04.2025 року близько 01.00 годин в с. Барвінково Верховинського району за місцем проживання чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а також відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був присутній при сварці;

- поясненням ОСОБА_2 від 29.04.2025 року, в якому вона вказала, що проживає в зареєстрованому шлюбі близько 12 років спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , 1988 р.н. у житловому будинку її батьків, з яким виховуємо спільних двох малолітніх дітей; однак протягом тривалого часу сімейне життя в неї з чоловіком погіршилося, оскільки він став вести себе негативно, систематично вчиняти домашнє насильство в сім`ї відносно неї та зловживає спиртними напоями; 28.04.2025 року в нічний час близько 01.00 год. чоловік перебував дома за місцем проживання в нетверезому стані та через його стан сп`яніння між ними виникла сімейна сварка, в ході якої чоловік ображав її різними нецензурними словами, кричав на неї, принижував її честь та гідність як жінки, будучи агресивним намагався вдарити мене, однак вона втекла від нього; також від вчинення домашнього насильства її чоловіком по відношенню до неї проснувся їх спільний малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який став свідком вчинення домашнього насильства чоловіком відносно неї, а також чоловік ОСОБА_1 вчинив домашнє психологічне насильство відносно сина, а саме також голосно кричав на нього та словесно ображав нецензурними словами; внаслідок вчинення домашнього насильства відносно неї вона сильно перелякалася за своє життя і здоров`я і стала плакати та перебувала в пригніченому стані, адже також перелякалася за свою дитину, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю і в подальшому за захистом я змушена була звернутися по допомогу до поліції; на даний час вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. З даного приводу просила притягнути чоловіка до відповідальності та зобов`язати, щоб він в майбутньому не чинив домашнього насильства;

- поясненням від 29.04.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому ОСОБА_1 є зятем, в якому він вказав, що 28.04.2025 року в нічний час доби близько 01.00 годин він спав у житловій кімнаті та почув сімейну сварку між дочкою та зятем, а саме зять ОСОБА_1 , будучи в нетверезому стані, першим почав сварку з дружиною (його дочкою), під час якої вони сперечалися і зять ображав дочку різними нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, також при їх сварці був присутній внук ОСОБА_4 , 2015 року народження, тому він може підтвердити факт вчинення домашнього насильства його зятем відносно дружини та сина;

- поясненням ОСОБА_1 від 29.04.2025 року, в якому він вказав, що 28.04.2025 року близько 01.00 годин перебував вдома за місцем проживання в нетверезому стані, адже протягом дня випивав спиртні напої від чого сп`янів та знаходячись вдома в житловій кімнаті в нетверезому стані під час спілкування з дружиною у них виникла сімейна сварка через сімейно-побутові питання, з приводу чого він був розгніваний та знервований, не стримав гніву та емоцій, ображав дружину нецензурними словами, принижував честь та гідність дружини, голосно кричав в житловій кімнаті на дружину, намагався вдарити, однак вона втекла; від вказаних дій проснувся син ОСОБА_4 , 2015 року народження, який дійсно був свідком вчинення ним домашнього психологічного насильства відносно матері, а також він не усвідомлюючи своїх дій голосно кричав на сина та висловився в його сторону образи нецензурними словами, від чого син перелякався та не міг заснути;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.04.2025 року кривдника ОСОБА_1 , яким визначено середній рівень небезпеки;

- довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №151018 відносно ОСОБА_1 , з якої вбачається що він є особою з інвалідністю третьої групи;

- копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- диском із записом відео від 29.04.2025 року, на якому зафіксовано та відображено деякі події, а саме як у дитини на ім`я ОСОБА_7 в присутності батьків запитують про події, що відбувалися вночі; дитина пояснює, що тато сварився з мамою, коли мати втекла, тато наказ йому іти шукати маму та не повертатися без неї до будинку, він з мамою повернулися додому о шостій ранку; на запитання, чи кричав тато на нього, дитина повідомила про те, що на нього не кричав, лише сварився з мамою і голосно кричав; надалі працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відносно нього винесено терміновий заборонний припис і він зобов`язаний покинути житло потерпілої на три дні та зобов`язав повідомити протягом доби про місце проживання ОСОБА_1 на час винесення термінового заборонного припису;

- диском із записом відео від 01.05.2025 року, на якому зафіксовано та відображено деякі події, а саме працівник поліції з`ясовує з ОСОБА_1 причину неповідомлення його про місце перебування на час винесення термінового заборонного припису та встановлює, що ОСОБА_1 проживав протягом цих днів за місцем проживання (перебування) потерпілої;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№640287 від 29.04.2025 року, винесеним відносно ОСОБА_1 стосовно постраждалої ОСОБА_2 строком на три дні з 29.04.2025 року о 13.00 годин та діє до 02.05.2025 року о 13.00 годин із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; із забороною в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Диспозиція ч.2 ст.173-8 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п. 1, п.7 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на подружжя та на батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 свідком чого був їх син ОСОБА_4 та в подальшому не виконав винесений відносно нього заборонний припис чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-8 КУпАП.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення шляхом накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення шляхом накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Санкція ч.2 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення шляхом накладення штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

У ч.2 ст.283 КупАП закріплено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Таким чином, направлення особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом, є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вперше вчинив домашнє насильство, на час розгляду справи не проживає з потерпілою та дітьми, то суддя вважає за недоцільне застосовувати до нього ст.39-1 КУпАП.

Окрім цього, суд бере до уваги вимоги ст.36 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При таких обставинах, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, та зі застосуванням ст. 36 КУпАП накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН