справа № 361/6912/24
провадження № 3/361/3516/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю адвоката Сіладі О.І., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 101950 від 13 липня 2024 року ОСОБА_1 13 липня 2024 року о 00 годин 53 хвилин на автодорозі М-01 Київ-Чернігів 27 км. керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав, стверджував, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем не керував. Зазначив, що 13.07.2024 він допомагав приятелю ремонтувати автомобіль. Після закінчення ремонтних робіт він зі своїми знайомими поїхали на двох машинах у Бровари. Одною машиною керував його знайомий ОСОБА_2 , а другою ОСОБА_3 . Він перебував в авто, яким керував ОСОБА_3 , лежачі на задньому сидінні, оскільки у нього боліла спина. Інше авто, яким керував ОСОБА_2 рухалось за їх машиною на відстані 50-100 метрів до того моменту зупинки патрульними поліцейськими. Під час зупинки автомобіля патрульними ОСОБА_3 сказав, що у нього немає при собі військово-облікових документів, а тому він не може спілкуватись з поліцією з метою уникнення негативних наслідків для себе. Надалі, він відкрив двері з боку пасажира, вийшов з машини, переліз відбійник та зник в кущах, які росли біля автодороги. Тому, йому довелося вийти із машини та взяти документи, зокрема посвідчення водія, із речового ящика в передній частині салону автомобіля. В цей момент до нього підійшли поліцейські. Він не заперечував факту своєї відмови від такого огляду, однак зауважив, що у тій ситуації він не був водієм транспортного засобу, а тому у нього не було обов`язку проходити такий огляд..

Захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зауважив, що доказів керування транспортним засобом ним матеріали справи не містять, а тому вимога поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який не був водієм є незаконною. Наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості особи та повинен оцінюватись судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. ОСОБА_1 не погодився зі змістом протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки не був водієм. Тому, він відмовився підписати цей протокол. Наголосив, що обставини зазначені у протоколі щодо керування ОСОБА_1 авто можуть бути спростовані показаннями свідків, які були з ним пізно ввечері 13 липня 2024 року. Захисник також зауважив, що матеріали відеозапису не є безперервними та не відображають факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а на них зображено лише факт його відмови від проходження огляду, що ним не заперечується та процес складання протоколу. Підкреслив, що з моменту фіксації руху транспортного засобу до моменту початку спілкування з водієм пройшло кілька хвилин, які не відображені на відеозаписі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що з ОСОБА_1 перебуває у дружніх відносинах. 13.07.2024 у нього зламалось авто і він попросив ОСОБА_1 щоб він приїхав в село Требухів, Броварського району та відремонтував його автомобіль на що той погодився. Пізно ввечері вони на двох машинах поїхали у напрямку Броварів. Зазначив, що бачив, як за кермо машини на якій приїхав ОСОБА_1 , а саме Пежо синього кольору сів його приятель ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 переодягнувся, зняв взуття та ліг на заднє сидіння, тому що після ремонтних робіт у нього почала боліти спина. Надалі він прямував за машиною, в якій був ОСОБА_1 на відстані близько 50 метрів до моменту її зупинки патрульними поліцейськими. Він зупинятися не став, зважаючи на те, що вже була комендантська година.

У судовому засіданні був допитаний інспектор ОСОБА_5 , який складав відносно ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення. Він пояснив, що о першійгодині ночі був зупинений автомобіль Пежо. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився. Разом з водієм ніяких осіб більше не було. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксований на боді камеру.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 є його приятелем, показав, що в липні-серпні 2024 року, точної дати не пам`ятає вдень вони поїхали в село Требухів ремонтувати машину. Повертались в місто Бровари вночі біля першої години, він був за кермом авто ОСОБА_1 бо у нього боліла спина. Під`їзжаючи до міста Броварів їх зупинили поліцейські. Одразу після зупинки він вирішив піти щоб не контактувати з поліцейськими, оскільки не мав при собі військово-облікових документів. Зазначив, що швидко вийшов з авто з переднього пасажирського сидіння та попрямував у місто Бровари через поле, вважає що його ніхто не міг побачити, тому що поза трасою було темно. Також зауважив, що за ними на іншій машині їхав ще один їх приятель ОСОБА_6 , який не став зупинятись.

Під час перегляду відеозаписів обставин оформлення адміністративного матеріалу встановлено, що автомобіль PEUGEOT 5008 днз. НОМЕР_1 синього кольору рухається по автодорозі, а поліцейська машина рухається за ним та подає сигнал зупинки цьому авто (запис з відео реєстратора поліцейського автомобіля). При цьому, хто перебував в цей час за кермом авто встановити не можливо. Надалі, запис переривається приблизно на 6 хвилин і продовжується з моменту, як ОСОБА_1 , перебуваючи на сидінні водія шукає документи і знайшовши їх передає працівникам поліції (відеозапис з боді камери поліцейського). Водночас факт керування цим транспортним засобом ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксований. Надалі, ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що відображено на відеозаписі з боді камери поліцейського та не заперечується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим, жодних тверджень ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом відеозапис не містить, навпаки він не розуміє причин по яким повинен проходити огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення особи, щодо якої розглядається адміністративна справа та захисника, пояснення свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд констатує таке.

Згідно зі статтею 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу.

Ознакою суб`єктивної сторони є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Згідно з вимогами, що містяться в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суддя зауважує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не відповідає вимогам безперервності та повноти фіксації. Однак визначальним для розгляду цієї справи є те, що на відеозаписі факт керування ОСОБА_1 не зафіксовано, що підтверджує надані останнім в суді пояснення та узгоджується з поясненнями свідків, допитаних в суді.

Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень поліцейського Сизонова М.В., який складав відносно ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення, оскільки його показання частково не узгоджуються з відеозаписом, зокрема щодо фіксації факту керування особою автомобілем.

Показання інших свідків, допитаних у судовому засіданні навпаки спростовують те, що 13 липня 2024 року о 00 годин 53 хвилин транспортний засіб PEUGEOT 5008 днз. НОМЕР_1 синього кольору рухався під керуванням саме ОСОБА_1 .

Відтак, суддя, за встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявність у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення.

В силу положень статті 251 КУпАП суд позбавлений права самостійно збирати докази, обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В свою чергу протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення не може слугувати єдиним доказом доведення обставин скоєння такого порушення та оцінюється судом разом з іншими доказами.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо передбачені санкції за скоєне правопорушення є достатньо суворими, правопорушення має природу кримінального злочину і судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження. Суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, та мінімальний розмір штрафу, визначений у частині другій статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до адміністративної відповідальності має ґрунтуватися на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які тлумачяться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наведеного провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, пунктом третім частини першої статті 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Анікушин