Провадження №3/447/473/25
Справа №447/623/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

25.02.2025 о 09:49 год. у м. Миколаїв по вул. Болоня, 30, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та після того як транспортний засіб було зупинено на вимогу поліцейського, вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав. Вказав, що не перебував у наведеному у протоколі транспортному засобі та не керував ним у вказаний у протоколі часі. Представник поліції незаконно вимагав пояснення та проходження тесту на стан алкогольного сп?яніння, хоча автомобіль стояв без руху.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водія зобов?язано до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як вбачається з диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадках вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 вищевказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У матеріалах справи міститься диск із наявними у ньому відеозаписами подій, що відбувалися 25.02.2025 за участі ОСОБА_1 .

Проведеним у судовому засіданні оглядом відеозаписів, долучених на диску до матеріалів справи, відповідно до відеозаписів з відеореєстратора «70 mai», встановленого в патрульному автомобілі, працівники поліції їхали за транспортним засобом марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з-за водійського сидіння якого, після зупинки автомобіля, вийшов ОСОБА_1 . З нагрудних камер працівників поліції вбачається, як ОСОБА_1 на зауваження поліцейського щодо порушення ПДР, а саме не увімкнення покажчика повороту при здійсненні повороту, реагував агресивно, вимагав показати докази порушення ПДР, відмовлявся пред?явити документи для перевірки. На запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповів, що не вживав. На запитання поліцейського щодо проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 надав відповідь, що відмовляється. Також відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився, від надання пояснень та отримання протоколу також відмовився. На відеозапису, долученому до справи про адміністративне правопорушення, о 10:00 год. 25.02.2025 із заднього сидіння автомобіля ОСОБА_1 витягнув пляшку пива, що також було ним озвучено та продемонстровано працівникам поліції, після чого ОСОБА_1 почав розпивати пиво. Від керування транспортним засобом відсторонений працівниками поліції. Крім цього, ОСОБА_1 повідомлено про дату та час явки до суду щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуюся відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав письмових пояснень у спеціально відведеній графі протоколу, зауважень не висловлював, протокол підписувати відмовився, копію протоколу отримати також відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255820 від 25.02.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого такий огляд не проводився, оскільки водій відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2025; проведеним оглядом відеозапису, долученого до матеріалів справи, та іншими, долученими до справи матеріалами.

Санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв штраф або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб накладення штрафу або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб,

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП, а тому підлягає покаранню у виді штрафу.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В абзаці 3 пункту 28 вищевказаної постанови зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Поряд із цим, ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

З долучених до матеріалів справи інформації, встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ЕНА №4144842 від 25.02.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом не маючи права керування, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, беручи до уваги тяжкість ймовірних наслідків, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.