ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5011/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, працюючого в Київському медичному університеті на посаді асистента кафедри дитячої терапевтичної стоматології, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 356701), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09.06.2025 року о 16 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по перехрестю вул. Братства Тарасівців вул. Ревуцького у м. Києві, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, при виїзді із другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення із ним, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що в даній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина водія автомобіля марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки останній рухався з перевищенням встановленої ПДР України швидкості та у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_2 навиків керування транспортним засобом, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія та відповідне право. При цьому зазначив, що розуміє, що він рухався по другорядній дорозі, в той час як ОСОБА_2 рухався по головній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ; схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди, без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами.

З пояснень іншого учасника пригоди ОСОБА_2 вбачається, що він, рухаючись по головній дорозі вул. Ревуцького, виконував поворот в сторону вул. Братства Тарасівців, загальмувавши перед пішохідним переходом відчув удар в задній бампер свого автомобіля. Вийшовши з автомобіля він побачив автомобіль марки «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджаючи з другорядної дороги, з`їзд з проспекту М. Бажана, ігноруючи ПДР України, здійснив зіткнення, а саме: в`їхав передньою частиною свого автомобіля в задню частину його транспортного засобу.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини в ДТП спростовуються сукупністю вказаних доказів, а невизнання ним своєї вини є позицією захисту, обраною з метою уникнення відповідальності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Питання про наявність чи відсутність вини у даній пригоді водія автомобіля марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням відсутності протоколу про порушення ПДР з його боку, не відноситься до предмету розгляду вказаної справи.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Вилучене посвідчення водія повернути власнику.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя