Житомирський апеляційний суд
Справа №278/6913/24 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Номер провадження №33/4805/400/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі ОСОБА_1 , її захисника Мухи Романа Михайловича, потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Овсієнка Сергія Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року, якою закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновок про перебування ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності, змінивши правову кваліфікацію підстави закриття провадження у справі з п.4 ч.1 ст.247 КУпАП на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказала, що висновок суду першої інстанції, викладений у резолютивній частині постанови про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, є правильним. Разом із цим, суд, закриваючи фактично провадження за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, помилково застосував п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, зазначивши у мотивувальній частині про її перебування у стані крайньої необхідності, пославшись на ст.18 КУпАП, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Звернула увагу, що згідно висновку експерта, не спростованого судом, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам п.п.12.1, 13.1 ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, а тому приписи ст.18 КУпАП, в даному випадку, не підлягають застосуванню, оскільки в її діях відсутній будь-який склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 також, не погоджуючись з судовим рішенням у справі, подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на неї стягнення в межах санкції статті. На його думку, висновки суду про те, що ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності не відповідають обставинам справи, а надані нею пояснення про те, що він виїхав на зустрічну смугу руху, не пропустивши її, є технічно неспроможними і неправдивими, спрямованими на уникнення від адміністративної відповідальності. Зазначив, що 23.12.2024 при об`їзді нерухомої перешкоди - автомобіля ДАФ 106, він не створював нікому перешкоди, Правил дорожнього руху не порушував. Лівий покажчик повороту було ввімкнено, позаду він бачив автомобіль Вольво. Коли він повністю виїхав на смугу зустрічного руху для об`їзду нерухомої перешкоди, то в дзеркало заднього виду побачив, як позаду автомобіля Вольво різко виїхав автомобіль Пежо і в ділянці суцільної смуги розпочав обгін. В цей час він був вимушений дивитись прямо для забезпечення завершення об`їзду. Через деякий час відчув звук удару та відразу зупинився. Вважає винуватою у ДТП саме водія автомобіля Пежо 308 ОСОБА_1 , яка не переконавшись у безпечності обгону (не врахувала його заборону в цьому місці через суцільну смугу руху), рухаючись на великій швидкості, протиправно здійснюючи обгін автомобіля Вольво, який рухався перед нею, виявивши його автомобіль на зустрічній смузі руху, протиправно почала маневрувати праворуч (хоча мала зупинитись в момент виявлення перешкоди) і виконала зміщення на свою смугу руху, що і призвело до ДТП. Звернув увагу, що його дії не призвели до ДТП, оскільки на момент об`їзду перешкоди він слідкував за дорожньою обстановкою та не створював нікому перешкод (ліва (зустрічна смуга) руху була вільною в обидва напрямки). Однак, суд першої інстанції фактично зробив його винним у ДТП, навіть не залучивши до участі у справі. Також просив врахувати постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області №278/6914/24 за ст.124 КУпАП на водія автомобіля Вольво ОСОБА_3 і його пояснення.

Одночасно ОСОБА_2 у апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Зазначив, що до участі у справі залучений не був, про дату і час розгляду повідомлений не був, копію оскаржуваної постанови не отримував, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд поновив апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції у резолютивній частині постанови вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В мотивувальній частині постанови, посилаючись на положення ст.18 КУпАП, суд вказав, що ОСОБА_1 діяла у межах крайньої необхідності, оскільки запобігти зіткненню автомобілів іншим шляхом вона не могла, а її діями відвернута більш значна шкода, ніж заподіяна, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не ґрунтуються на положеннях процесуального та матеріального закону.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Згідно п.12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1. Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203418 від 23.12.2024, вбачається, що 23.12.2024 о 15 год 30 хв на 140 км автодороги М-06 «Київ-Чоп» Житомирського району та області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot , номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції і бокового інтервалу та здійснила зіткнення з напівпричепами Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , та Kuegel, номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками (а.с.1-2).

Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення нею пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.

На місці ДТП ОСОБА_1 пояснила, що 23.12.2024, рухаючись по трасі Київ-Звягель у напрямку Звягель на об`їзній Житомира, де проводиться ремонт дороги, на 2 км траси Житомир-Коростень, помітила в правій полосі автомобіль, який стояв без руху. В цей же час зліва (в лівій полосі) в останній момент почав обгін вантажний автомобіль, тобто на проїжджій частині було дві вантажівки. Відреагувавши на дорожню обстановку почала гальмувати, щоб уникнути зіткнення. В цей час ще одна вантажівка в`їхала в її автомобіль ззаду. Їхала з допустимою швидкістю, пристебнута паском безпеки. Уникнути зіткнення не змогла через відсутність обочин. Жодного аварійного знаку на дорозі не було про те, що автомобіль стоїть (а.с.3).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, і такі пояснення підтвердила в суді апеляційної інстанції, що вона рухалася по об`їзній м.Житомира в напрямку м.Рівне на автомобілі марки Peugeot 308 зі швидкістю близько 80 км/год лівими колесами впритул до суцільної лінії дорожньої розмітки жовтого кольору, оскільки попереду і правіше від неї рухався автопоїзд марки «DAF XF 530 FT», намагалась здійснити випередження цього автопоїзда, оскільки він рухався з незначною швидкістю - близько 20 км/год. Наближаючись до цього автопоїзда помітила інший транспортний засіб, як пізніше з`ясувалося, у складі автопоїзда «DAF FT XF 106.460», який стояв без руху ближче до металевого відбійника з правого краю проїзної частини. Його розташування було попереду автопоїзда, який вона мала намір випередити. В цей же час автомобіль «DAF XF 530 FT», перед її автомобілем на відстані, приблизно 30 -35 м, почав маневр вліво, почав об`їзд вантажного автопоїзда, який нерухомо стояв попереду нього. Відреагувавши на дорожню обстановку раптово відвернула кермо вправо і почала гальмувати, щоб уникнути зіткнення з ним. Виїхавши вправо десь за метр до відбійника відчула поштовх в задню праву частину свого автомобіля, як потім з`ясувалося, це був контакт з автопоїздом марки «VOLVO», який рухався десь позаду справа. Після цього з інтервалом півметра розминулася з правим заднім кутом напівпричепу «Schmitz SCB-S3T» (тобто, того, який був причіплений до тягача «DAF XF 530 FT»), який перебував по центру смуги, мало не зачепивши його лівим дзеркалом та метрів через 30 після початку гальмування вдарилася правим переднім крилом в металевий відбійник (в цей момент швидкість була приблизно 50 км/год), після чого скерувала авто від відбійника вліво. Попереду, вже на відстані, приблизно 25 - 30 м, був напівпричіп «Kogel SN 24», який стояв без руху, а зліва продовжував рухатись автопоїзд «DAF», вона не встигла зупинитись так, щоб не в`їхати у напівпричіп «Kogel SN 24», водночас, намагалася уникнути зіткнення з ним. Для цього хотіла проїхати між автопоїздом «DAF XF 530 FT», який в цей час знаходився ліворуч від неї, та нерухомим напівпричепом «Kogel SN 24». В цей момент відчула поштовх в задню ліву частину свого автомобіля від автомобіля «DAF XF 530 FT» і майже одразу вдарилася в нерухомий напівпричіп «Kogel SN 24».

На місці ДТП потерпілий ОСОБА_2 (водій транспортного засобу DAF XF 530 FT, номерний знак НОМЕР_4 , з причепом Schmitz SCB-S3T, номерний знак НОМЕР_2 ) пояснив, що він рухався об`їзною дорогою м.Житомир, побачив на своїй смузі руху автомобіль на ввімкнених аварійках, який стояв. Зупинився пропустити зустрічний транспорт, коли впевнився, що зустрічна смуга вільна, ввімкнув лівий вказівник повороту і почав маневр, щоб обминути автомобіль, який стояв з ввімкненими аварійними вказівниками. Коли праві двері зрівнялися з причепом стоячого авто, відчув удар у праву частину його авто і в причіп автомобіля, котрий стояв. Як виявилось легкове авто Peugeot білого кольору не змогло зупинитись, з невідомих йому причин і в`їхало в автомобіль, котрий стояв і зачепив праву частину кабіни його тягача (а.с.4).

Свідок ОСОБА_3 (водій транспортного засобу Volvo, номерний знак НОМЕР_5 , з н.пр. Schmitz, номерний знак, НОМЕР_6 ) після ДТП пояснив, що він рухався Житомирською об`їзною зі швидкістю 50 км/год, перед ним їхав Даф тягач. Коли він включив лівий поворот, щоб об`їхати машину Даф, який стояв на обочині перед ним, залетіла машина Peugeot та почала гальмувати, бо не мала де дітись (Пежо його обганяло), коли вона загальмувала, він її догнав ззаду (а.с.5).

Потерпілий ОСОБА_4 (водій транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_7 , з н.пр. Kogel SN 24, номерний знак НОМЕР_3 ) у своїх поясненнях від 23.12.2024, наданих після ДТП, пояснив, що рухався по Житомирській об`їзній, його автомобіль різко заглох. Машина стояла ближче до відбійника з включеною аварійкою. Стояв більше, ніж 5 хвилин, до того моменту, як відчув удар, в його автомобіль виїхав інший автомобіль ззаду (а.с.6)

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до протоколу додано схему місця ДТП, письмові пояснення потерпілих, свідка.

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.12.2024 відображено об`єкти та обставини, що стосуються ДТП, а також зафіксовано дорожню конструкцію, розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення, механічні пошкодження транспортних засобів тощо. Зокрема, на схемі місця ДТП, зафіксовано положення транспортних засобів після пригоди: два автомобілі знаходяться на правій смузі руху, автомобіль Peugeot 308, номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться праворуч причепа Schmitz SCB-S3T, номерний знак НОМЕР_8 , автомобіля DAF XF 530 FT, номерний знак НОМЕР_4 , позаду причепа Koеgel SN 24, номерний знак НОМЕР_3 , автомобіля DAF FT, номерний знак НОМЕР_7 , та попереду автомобіля Volvo FH 13.480, номерний знак НОМЕР_5 , з н.пр. Schmitz, номерний знак НОМЕР_6 . Автомобіль Volvo FH 13.480, номерний знак НОМЕР_5 ( ОСОБА_3 ), отримав механічні пошкодження - передній центр, бокова права, причіп Schmitz S01, номерний знак НОМЕР_6 - бокова права; автомобіль Peugeot 308, номерний знак НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ), отримав механічні пошкодження - передня центральна, передня ліва, передня права, задня центральна, задня ліва права; автомобіль DAF FT, номерний знак НОМЕР_7 ( ОСОБА_4 ), отримав механічні пошкодження причепа Koеgel SN 24, номерний знак НОМЕР_3 , - задня ліва та задня центральна, задня; автомобіль DAF XF 530 FT, номерний знак НОМЕР_4 ( ОСОБА_2 ), отримав механічні пошкодження - передня права, бокова права, причіп SCHMITZ SCB-S3T, номерний знак НОМЕР_8 , - пошкодження відсутні. Такий документ підписаний всіма учасниками пригоди та уповноваженою особою (а.с.7). Наведені дані схеми місця ДТП також підтверджуються наявними у справі фотознімками та відеозаписом (а.с.30, 61-69).

На переконання апеляційного суду, наявні у матеріалах справи письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення, який складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395; пояснення учасників пригоди, схема місця ДТП; фото- та відеозаписи з місця події, характер отриманих автомобілями пошкоджень, їх розташування після ДТП підтверджують порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 13.1 ПДР.

Суд першої інстанції розглянув справу за участі лише особи, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, без виклику потерпілих, чим позбавив їх права надавати пояснення, подавати докази, тощо, та дійшов помилкового висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та що вона діяла в стані крайньої необхідності.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 та його представник Овсієнко С.А. зазначили, що пояснення ОСОБА_1 , надані в суді першої інстанції, не відповідають обставинам дорожньої аварії та є технічно неспроможними. ОСОБА_2 пояснив, що побачивши попереду в його смузі руху статичний транспортний засіб, з метою його об`їзду, ввімкнув завчасно лівий покажчик повороту, зменшив швидкість, пропускаючи зустрічні транспортні засоби. Впевнившись у безпечності маневру, подивившись в дзеркало заднього виду, виїхав на зустрічну смугу, почав вирівнюватись з автомобілем, що стояв, побачив в дзеркало заднього виду, що за автомобілем Вольво, який рухався за ним, різко вискочив автомобіль Пежо, після цього він відчув удар в праву частину кабіни його автомобіля і зупинився. Адвокат Овсієнко С.А. зазначив, що пояснення ОСОБА_2 підтверджуються поясненнями водія автомобіля Вольво ОСОБА_3 і спростовують пояснення ОСОБА_1 . У поясненнях, які містяться у рішенні Рожнятинського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025, Джулинський М.І. зазначав, що водій попереду, тобто ОСОБА_2 , завчасно увімкнув лівий покажчик повороту та перестроївся на ліву смугу руху. Тобто, ОСОБА_5 не вказував, що між ними був Пежо. Також представник зазначив, що якби ОСОБА_2 «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , то вона б здійснила зіткнення в ліву частину його автомобіля. Зі схеми вбачається, що ОСОБА_1 зупинила свій автомобіль між двома вантажними автомобілями. Вважає, і це підтверджується поясненнями ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 , рухаючись з високою швидкістю, не могла бачити перед автомобілем Вольво, автомобіль ОСОБА_2 та автомобіль ДАФ, який стояв, тому саме вона створила аварійну обстановку. Випередивши, як вона говорить, а на думку ОСОБА_2 , обігнавши автомобіль Вольво, вона раптово перелаштувалася праворуч і виявила ДАФ, який стояв нерухомим, та спробувала уникнути зіткнення.

Захисник ОСОБА_1 Муха Р.М. заперечуючи доводи ОСОБА_2 пояснив, що розвиток механізму ДТП відбувався наступним чином: автомобіль Вольво під керуванням ОСОБА_3 їхав у крайньому правому положенні. В лівому крайньому положенні, однією смугою в одному напрямку їхала ОСОБА_1 . Загальна ширина смуги руху в одному напрямку згідно схеми ДТП складає 5,5 м. ОСОБА_1 , оскільки їй дозволяла ширина смуги, випередила автомобіль Вольво лівою крайньою смугою, не пересікаючи суцільну жовту лінію, та побачила далі нерухомий автомобіль та автомобіль, яким керував ОСОБА_2 . Коли вона випередила автомобіль Вольво, розуміючи, що поміщається, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, продовжила рух, закінчила випередження Вольво і вже майже доїхала до автомобіля ОСОБА_2 , який також перебував у русі. Однак, останній почав об`їжджати перешкоду, не впевнившись в безпечності свого маневру та порушуючи п.10.1 ПДР, він «підрізав» ОСОБА_1 , яка побачивши, що їй не вистачає відстані для повної зупинки, вимушена була прийняти вправо, припускаючи, що може зупинитись. Вважає, що для ОСОБА_1 , коли ОСОБА_2 почав здійснювати маневр ліворуч, відбулася аварійна ситуація і вона не мала технічної можливості зупинити транспортний засіб. Зазначене підтверджено висновком експерта, який не спростований. Тому, розуміючи, що вона не встигне загальмувати, щоб не допустити зіткнення, ОСОБА_1 прийняла праворуч, загальмувала, створивши вимушено аварійну ситуацію для ОСОБА_3 , який керував автомобілем Вольво, та здійснив зіткнення з її автомобілем в задню частину. Після цього ОСОБА_1 майже не стикнулася з причепом ОСОБА_2 лівою стороною, і уникаючи зіткнення взяла вправо і вдарилася в правий відбійник, що підтверджується фото її авто, а далі від`їхала ліворуч і направила свій автомобіль по діагоналі між автомобілем ОСОБА_2 і тим, що стояв. Вона частково встигла обійти транспортний засіб ОСОБА_2 з правої сторони, але оскільки всі продовжували рухатись, вона не встигла закінчити цей маневр, тому що ОСОБА_2 її підштовхнув правою частиною кабіни в ліву частину її автомобіля, де залишився слід на її білій машині від зеленої кабіни. Це, на думку захисника, вказує на те, що дії ОСОБА_1 відбувалися в умовах аварійної обстановки, яку створив ОСОБА_2 , порушивши п.10.1.ПДР. Також захисник звернув увагу на розбіжності в поясненнях ОСОБА_2 , який спочатку казав, що зупинився, а потім виїхав на зустрічну смугу руху, а в суді апеляційної інстанції зазначає, що не зупинявся, а зменшив швидкість до 20 км/год, на місці ДТП вказував, що заїхав кабіною навпроти стоячого авто і відчув удар, а зараз зазначає, що контакт відбувся не доїжджаючи автомобіля, який стояв тощо.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025, яка набрала законної сили 27.03.2025 закрито провадження у справі №278/6914/24 у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що згідно протоколу серії ЕПР1 №203403 від 23.12.2024, ОСОБА_3 було інкриміновано, що він о 15:30 траса М.06 (поблизу с.Оліївка) 140 км, керуючи транспортним засобом Volvo, номерний знак НОМЕР_5 , з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_9 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Peugeot 308, номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.12.1 ПДР та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В поясненнях ОСОБА_3 , які викладені у постанові судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025, він заперечував вину у ДТП. Зазначив, що 23.12.2024 близько 15:30 год рухався автомобілем Volvo, номерний знак НОМЕР_5 , з н.пр. Schmitz номерний знак НОМЕР_9 по об`їзній дорозі м.Житомир. Перед ним рухався вантажний автомобіль. Десь на відстані близько 100 м він побачив припаркований вантажний автомобіль ДАФ, і вантажний автомобіль, що рухався перед ним почав здійснювати маневр об`їзду даного транспортного засобу. Він також завчасно увімкнув лівий поворот, хотів перестроїтися на ліву смугу для об`їзду перешкоди, однак в цей момент з лівої від нього смуги, на його смугу для руху на великій швидкості в`їхав автомобіль Пежо. Водій даного автомобіля, рухалася лівою смугою з великою швидкістю, і коли здійснила випередження його транспортного засобу, не мала куди подітися, адже водій, що їхав спереду нього почав маневр об`їзду перешкоди, при цьому водій автомобіля Пежо, ймовірно не бачила, що на правій смузі для руху знаходиться припаркований вантажний автомобіль. Фактично, не переконавшись в безпечності маневру, водійка Пежо випередила його, різко перестроїлася з лівої смуги в праву, якою він рухався, та загальмувала, через перешкоду. Все відбулося миттєво, він почав гальмувати та зміщуватись праворуч, щоб уникнути зіткнення, проте повністю зупинити автомобіль йому не вдалось та відбулось зіткнення. Вважає, що водійка Пежо, не впевнилися у безпечності обгону, спочатку обігнала його автомобіль, а вже коли на смузі для руху виявила інший автомобіль, скористалася наявністю перед його автомобілем місця і виконала зміщення на його смугу. При цьому дані маневри нею виконувалися на значній швидкості. Зазначає, що характер ушкоджень, яких зазнали автомобілі внаслідок ДТП, свідчить про правоту його пояснень. Просив суд врахувати, що саме його дії у вигляді притискання автомобіля правим боком до відбійника та екстрене гальмування надали можливість уникнути серйозних пошкоджень автомобіля Пежо. Жодних претензій до неї ніхто не має.

У постанові Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 суддя дійшов висновку, що об`єктивних обставин, які б доводили, що ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути ДТП та що його швидкість не була безпечною за даних дорожніх умов і в даній дорожній обстановці, за обставин виконання маневру ОСОБА_1 з подальшим гальмуванням, досліджені докази не містять, а тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вирішуючи питання винуватості ОСОБА_3 суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області врахував, що перед виконанням маневру перестроювання ОСОБА_1 слід було переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в тому числі ОСОБА_3 , автомобіль якого рухався смугою, у яку вона перестроювалася, оскільки такий маневр передбачав необхідність гальмування відразу по його завершенню з огляду на затор, що утворився попереду.

Отже, при розгляді справи Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області було встановлено, що внаслідок виконання ОСОБА_1 маневру перестроювання з подальшим гальмуванням, водій ОСОБА_3 був позбавлений об`єктивної можливості виконати вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. При цьому суд прийняв за належні послідовні пояснення ОСОБА_3 , який стверджував, що ОСОБА_1 не надала правильної оцінки дорожній обстановці, яка склалась, оскільки очевидно не передбачала для себе перешкоди для руху під час здійснення випередження його автомобіля.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в суді апеляційної інстанції докази: пояснення учасників ДТП, інформацію, яка міститься у схемі місця події, фото- та відеоматеріали з місця ДТП, зокрема щодо розташування транспортних засобів після ДТП, отриманих ними пошкоджень, а також зміст постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot, номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та бокового інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом DAF XF 530 FT, номерний знак НОМЕР_4 , з причепом, під керуванням ОСОБА_2 , а також з транспортним засобом DAF FT, номерний знак НОМЕР_7 , з причепом, під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинили матеріальні збитки. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху щодо вибору безпечної швидкості, дотримання дистанції та бокового інтервалу, що забезпечують можливість зупинки транспортного засобу у разі виникнення небезпеки, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням цієї дорожньої пригоди і її наслідками.

Наявний у матеріалах справи висновок експерта №002-02(Е)/25 від 17.02.2025 у справі №278/6913/24, виготовлений на замовлення ОСОБА_1 , не є достатнім та беззаперечним доказом відсутності її вини у вчиненні правопорушення, оскільки складений на вихідних даних, наданих одним з учасників ДТП, та суперечить іншим зібраним доказам. З огляду на це, суд апеляційної інстанції не приймає вказаний висновок до уваги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки спростовуються послідовними поясненнями інших учасників дорожньої аварії, установленими у постанові Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 обставинами, що не підлягають доведенню, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, які підтверджують порушення нею вимог Правил дорожнього руху України та наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між її діями і настанням ДТП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 здійснювала саме випередження, а не обгін автомобіля марки Volvo, не спростовує факту порушення нею Правил дорожнього руху. Розбіжності у поясненнях водія ОСОБА_2 щодо того, чи повністю зупинив він свій автомобіль перед об`їздом перешкоди, чи лише пригальмував, а також щодо точного положення його транспортного засобу відносно автомобіля, що перебував у нерухомому стані, не впливають на правову оцінку дій ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 і її захисника щодо порушення водієм ОСОБА_2 п.10.1 ПДР є власним тлумаченням обставин події. Крім того, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надавати оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не складався, а у даній справі щодо ОСОБА_1 суд має надати оцінку саме її діям у встановленій дорожній обстановці на предмет їх відповідності ПДР України.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які дозволяють повно встановити обставини ДТП і надати їм об`єктивну оцінку, апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху та про її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У зв`язку з цим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні даного правопорушення.

Що стосується накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, то відповідно до ст.38 КУпАП, строки накладення стягнення на час розгляду справи апеляційним судом закінчилися, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2025 року, якою закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич