ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/495/25 Справа № 175/7504/24 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю адвоката Климася Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Климася Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 28.03.2024 р. о 23-20 год. біля будинку № 134 по вул. Актюбінській у м. Краматорську водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi» Pajero 2.8, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду, проведеного у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат якого становить 1,66 ‰ (тест № 906). Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік

На зазначену постанову адвокат Климась Ю.А., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що відсутній безперервний відеозапис та відсутні докази порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доповненя, заслухавши адвоката Климася Ю.І., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду слід залишити без змін за таких підстав.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається дати отримання копії оскаржуваної постанови, з огляду на перебування ОСОБА_1 на завданні зі збройної відсічі агресії рф проти України, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9а ПДР водію забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 735770 від 28.03.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 , будучи водієм, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом газоаналізатору;

- відеозаписом подій 28.03.2024 року за участю ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- роздруківкою з газоаналізатору Драгер Алкотест;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- рапортом поліцейського Д. Маляренка.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які є водіями, повинні знати ПДР та їх дотримуватися.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати.

Ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ані Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ані Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку є необґрунтованими.

Посилання апеляційної скарги щодо незгоди сторони захисту з діями поліцейських є безпідставними, адже в ході апеляційного розгляду не надано доказів визнання дій працівників поліції протиправними/відомостей про повідомлення про підозру чи направлення до суду обвинувального акту за фактом перевищення службових обов`язків поліцейськими при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Матеріалами справи підтверджено, що з дотриманням вищезазначених вимог Інструкцій проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 за добровільною згодою ОСОБА_1 із застосуванням засобів відеофіксації, за результатами проведення якого зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, встановлено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 13.07.2016 року № 1161.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу І цього Порядку формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі ДП «Укрметртестстандарт») шляхом внесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них.

ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті. Інформація в Реєстрі є відкритою і загальнодоступною та розміщується у форматі, придатному для роздрукування.

З відомостей із зазначеного Реєстру вбачається, що на сьогодні газоаналізатори Alcotest…, Interlock…, виробництва Drager Safety AG Co… мають сертифікат перевірки типу UA.TR.001 101-17, виданий 05.10.2017 року, та який має строк дії до 05.10.2027 року. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має сертифікат перевірки зі строком дії до 2027 року та є спеціальним технічним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить всю процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , є безпідставними з огляду на таке. Так, ст. 266 КУпАП передбачає два варіанта фіксації проходження огляду на стан сп`яніння: за участю двох свідків та/або безперервна фіксація. При цьому КУпАП не визначає тривалість безперервної фіксації. За таких обставин, на думку суду, безперервна фіксація проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу від початку роботи газоаналізатору, до встановлення результату огляду на його екрані. В даній справі про адміністративне правопорушення поліцейськими зафіксовано процедуру продуття газоаналізатору від початку до кінця та відеофіксації результату, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, поліцейські виконали вимоги ст. 266 КУпАП щодо безперервної фіксації, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Поліцейський при розгляді справи про адміністративне правопорушення наділений правом, а не обов`язком відсторонювати від керування водія транспортного засобу, оскільки відсторонення від керування в розумінні КУпАП є заходом забезпечення адміністративно-деліктної справи та застосовується на вибір поліцейського.

Посилання апеляційної скарги відносно того, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, адже з відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак у в`язку з його згодою з результатами тестування на місці зупинки медичний огляд не проводився.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів захисника про те, що огляд на стан сп`яніння повинен був проводитись в порядку ст. 266-1 КУпАП уповноваженими особами ВСП, а не в порядку ст. 266 КУпАП, а суд першої інстанції проігнорував докази перебування водія на військовій службі, з огляду на таке.

Так, ст. 266-1 КУпАП визначає порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту та в заборонених законом інших місцях. Отже, такий порядок огляду підлягає застосуванню в перелічених випадках.

Проте, громадянин ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом як учасник дорожнього руху, що повинен підкорятись ПДР України, підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння за інших обставин, ніж визначені в ст. 266-1 КУпАП. Тому огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції, оскільки останній перебував у цивільному одязі, і попри можливе перебування на автомобілі, що належить військовим, не надав під час його зупинки вичерпних доказів, що останній виконує безпосередні бойові обов`язки, якими могли бути бойове розпорядження, рапорт його командира, шляховий лист на автомобіль. Крім того, ОСОБА_1 на відеозаписі не повідомляв вказані обставини, які б зумовили виклик військової служби правопорядку для змінення процедури огляду. За таких підстав дії працівників поліції є законними.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один років.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Климасю Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова