Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/987/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: невідомий,

за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320553 від 05.05.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 05.05.2025 року о 00 годині 55 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул.. Вокзальна, керував транспортним засобом I-VAN А04А1-60 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcjtest Drager 6810. Результат тесту 0,79 проміле, тест №754 та в медичному закладі, що підтверджується висновком №26 від 05.05.2025 року. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320524 від 05.05.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, в якому вказано, що 05.05.2025 року о 00 годині 55 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул.. Вокзальна, керував транспортним засобом I-VAN А04А1-60 д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на автомобіль ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_2 що стояв, що належить ОСОБА_2 , та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320524 від 05.05.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в якому вказано, що 05.05.2025 року о 00 годині 55 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Яготин по вул.. Вокзальна, керував транспортним засобом I-VAN А04А1-60 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив наїзд автомобіль ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_2 що стояв, що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає, чим порушив п. 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення

Представник правопорушника адвокат Вак Ольга Володимирівна направила письмові пояснення по справі в котрих просила слухати справу в її відсутність та відсутність ОСОБА_1 .. Також направила заяви про розгляд справи в її відсутність та відсутність ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 КупАП, вину у вчиненні вказаних правопорушень ОСОБА_1 визнає.

В поясненнях вказала, що 5 травня 2025 року о 1 год. 14 хв. працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого встановлено наявність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 5 травня 2025року о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом VAN A07A1, НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком мед. закладу №26 від 05.05.2025, чим порушив пункт 2.9. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказану вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки алкогольних напоїв не вживав.

В першу чергу слід звернути увагу на те, що складений протокол містить суперечності у часі та даті зупинки транспортного та складання протоколу.

Зокрема, є незрозумілим як 05.05.2025 о 1 год. 14 хв. могло бути складено протокол за зупинку 05.05.2025 о 22 год. 30 хв.

Так, дорожньо-транспортна пригода сталася 04.05.2025 о 22 год. 30 хв. та саме у вказаний час працівники поліції висловили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Слід зауважити, що на вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд за алкотестером ALKOTEST 6810. Результат огляду становив 0,79 проміле.

З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, оскільки алкогольних напоїв не вживав, так як є водієм автобуса та здійснював перевезення пасажирів. Напередодні пив тільки квас.

Відтак, ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, оскільки був впевнений у тому, що результати огляду на місці зупинки є хибним.

В той же час, у медичному закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснювався теж алкотестером, а не за біохімічним аналізом крові.

Як вбачається з долученого відеозапису освідування ОСОБА_1 , освідування на алкотестер у лікарні здійснювалося двічі, проте результати були різними. Перший раз результат був 1,2 проміле, наступний раз 1,00 проміле.

Освідування на алкотестер здійснювалося не лікарем, а медичною сестрою.

В той же час, під час здійснення перевірки ознак алкогольного сп`яніння безпосередньо лікарем, координація рухів ОСОБА_1 є непорушеною, мова чітка.

Із заплющеними очима, ОСОБА_1 пальцем неодноразово діставав до кінчика носу.

Однак, лікар ігнорує незрозумілу похибку у результаті аналізу алктотестеру та не призначає біохімічне дослідження крові ОСОБА_1 , з метою об`єктивної перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

До того ж, самостійне обстеження ОСОБА_1 на алкотестері лікар також не здійснював, довірившись проведеному результату особі, яка не мала права його проводити - медичною сестрою.

Водночас, вважає за необхідне звернути увагу суду на наступні порушення огляду як медичного так і на місці зупинки транспортного засобу.

Так, первинний огляд на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції було проведено за допомогою драгеру ALKOTEST 6810, чинність повірки якого минула ще 20 лютого 2025 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом.

В той же час, огляд у медичному закладі було проведено пізніше 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу, а саме о 00:45 (що підтверджується відеозаписом).

При цьому, з висновку щодо результатів медичного огляду вбачається, що його було складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи №26, складеному 00 год. 51 хв. 5 травня 2025 року.

Тобто, фактичний огляд було проведено у медичному закладі вже після 2 год. з моменту зупинки транспортного засобу.

Крім того, слід зауважити, що освідування у медичному закладі здійснювалося не лікарем, а медичною сестрою, що є порушенням Інструкції.

Крім того, слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять сертифікат відповідності приладу який було використано для освідування у медичному закладі.

Також слід зауважити, що освідування ОСОБА_1 відбувалося з порушенням рекомендацій "Методики освідування за допомогою приладу "Алконт 01 СУ», які містяться в інструкції до вказаного приладу. (https://sorbpolimer.com.ua/uploads/User-manual-alkont-01-sy-u.pdf, https://alctest.com.ua/uploaded_files/b47162bd508bf9b0c73f9faeb32fcb06.pdf).

Так, п.8.3 порядку роботи при освідуванні за допомогою приладу "Алконт 01 СУ" визначено, що такий огляд проводиться лише стосовно особи, яка перебуває у сидячому положенні.

Однак такі вимоги медичною сестрою не дотримувалися, освідування водія проводилось у стоячому положенні.

До того ж, слід звернути увагу на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис з місця подій не відображає будь-яких ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, відеозапис відображає стійку ходу ОСОБА_1 , не порушену його рухову сферу та мовну здатність, стан свідомості орієнтований, поведінка врівноважена.

Тобто, сукупний аналіз обстеження ОСОБА_1 та долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про відсутність передбачених ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції.

В той же час, згідно п 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже з огляду на вищевикладене, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Черних В.О. в судовому засіданні пояснила, що викладені факти в протоколі про адміністративне правопорушення дійсно мали місце.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ч. 1 ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколами та їх копіями серії ЕПР1№320553, ЕПР1№320524, серії ЕПР1№ 320491 від 05.05.2025 року, роздруківка з мобільного принтеру Drager mobale printer про результат проходження огляду на приладі «Alkotest Drader 6810» тест № 754 з результатом 0,79 проміле, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2025 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 05.05.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, схемою місця ДТП від 05.05.2025 року, розпискою ОСОБА_3 , заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , довідками Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо отримання посвідчення водія та відсутності в діях ОСОБА_1 повторності протягом року вчинення правопорушення за ст. 130 КупАП; довідками про належність транспортного засобу згідно якої транспортний засіб марки засобом I-VAN А04А1-60 д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Під-во «Троїцька Артіль», а транспортний засіб ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , компакт-диски з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з даного відео переглянутого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 вказує, що не побачив припаркований автомобіль ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на стоянці по вул. Вокзальна. ОСОБА_1 погодився пройти огляд за алкотестером ALKOTEST 6810. Результат огляду становив 0,79 проміле. З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, оскільки вказував, що алкогольних напоїв не вживав, так як є водієм автобуса та здійснював перевезення пасажирів. ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду в медичному закладі де і був проведений лікарем відповідний огляд з котрого вбачається, що ОСОБА_1 не міг утриматись на одній нозі, та здійснювалось відповідне тестування на алкотестері, відповідно до висновку встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 одночасно розглядаються три матеріали про адміністративні правопорушення, а саме у справі № 382/987/25 провадження 3/382/467/25, у справі № 382/988/25 провадження № 3/382/468/25, у справі № 382/989/25 провадження № 3/382/469/25 на підставі ст. 36 КУпАП вбачається за необхідне об`єднати зазначені справи в одну та об`єднаній справі присвоїти № 382/987/25 провадження 3/382/467/25.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт керування особою транспортним засобом, з встановленими ознаками алкогольного сп`яніння, та дані ознаки не спростовуються навними у справі доказами, що є підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та також визнання вини за ст. 124, 122-4 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачає відповідальність за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), до якої причетна особа, без дозволу уповноваженої особи або без надання необхідної допомоги потерпілим.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів суд дійшов висновку, що твердження сторони захисту з приводу відсутності в діях особи елементів правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-2 ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом.

Переконливих доводів, які б безумовно були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та самої події, стороною захисту не наведено і при розгляді справи судом не встановлено.

Даючи оцінку доводам, викладеним стороною, суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Серявін та інші проти України", "Трофимчук проти України", "Проніна проти України"). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Наведені стороною захисту аргументи ніяким чином не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, вони не спростовують дані, в тому числі й письмові пояснення та відеозапис, що підтверджує поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 05.05.2025 року про те що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд відхиляє клопотання сторони захисту про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, а також становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір», сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справу № 382/987/25 провадження 3/382/467/25, у справі № 382/988/25 провадження № 3/382/468/25, у справі № 382/989/25 провадження № 3/382/469/25 на підставі ст. 36 КУпАП об`єднати зазначені справи в одну та об`єднаній справі присвоїти № 382/987/25 провадження 3/382/467/25.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати стягненню:

- за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.

- за правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн.

за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

Відповідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, стягнувши з нього 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0010001, код класифікації бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягувачем за цією постановою є державний орган Головне управління Національної поліції в Київській області.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ- 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA 0026001, код класифікації бюджету 22030106). Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Суддя Кисіль О. А.