єдиний унікальний номер справи 531/1453/25
номер провадження 3/531/485/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року суддя Карлівського районного суду Полтавської області Фисун Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 3 (м. Карлівка) Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за частиною 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 397093 ОСОБА_2 18 червня 2025 року о 11 годині 20 хвилин керував мопедом «Сузукі летс» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Полтавський шлях в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області, не маючи права керування даним транспортним засобом так як не досяг 16 річного віку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до відповідальності притягується батько ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за якою настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого їй правопорушення

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, зазначив, що сина виховує самостійно, так як його дружина померла. Зазвичай він не дозволяє сину їздити на мопеді, однак 18 червня 2025 року той спізнювався на тренування, а тому він дозволив йому взяти мопед, щоб доїхати на тренування та був зупинений працівниками поліції. Свої обов`язки щодо виховання сина виконує належним чином, син навчається, відвідує спортивні секції.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності зі законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція).

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до положень частини 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає виключно за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, N 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1) Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) Батьки зобов`язані поважати дитину; 5) Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; 6) Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Таким чином, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не можуть бути достатніми підставами для висновку про те, що особа ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дітей. В протоколі не визначені фактичні підстави, які дозволяють встановити, які дії складають склад адміністративного правопорушення, а суд з власної ініціативи формулювати склад правопорушення не повинен, що відповідає практиці рішень Європейського суду, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №397093 зафіксовано факт того, що ОСОБА_2 18 червня 2025 року у 11 годині 20 хвилин керував мопедом «Сузукі» по вул. Полтавський шлях в м. Карлівка, не маючи права керування таким транспортним засобом. Ініціатором складення протоколу зазначено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 126 КУпАП, однак ОСОБА_2 07 листопада 2011 року не досяг 16 річного віку, а тому до відповідальності притягується батько ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, в протоколі взагалі не вказано, які саме обов`язки передбачені діючим законодавством ОСОБА_2 не виконав щодо виховання своєї дитини, тобто не зазначено, як діяв порушник по відношенню до виконання, покладених на неї обов`язків по вихованню своєї дитини та в чому саме полягає невиконання ним батьківських обов`язків по вихованню дитини, умисно чи з необережності він не виконав покладені на нього обов`язки, тобто не розкрита і не зазначена як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Окрім цього, описані дії не охоплюються складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не конкретизують дій саме особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Також слід зазначити, що відповідальність за ст. 184 КУпАП України настає у разі, коли ухилення батьків від виконання обов`язків має систематичний характер. Разовий характер відповідних дій не утворює складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено цією статтею, як зазначено постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2004 року.

Таким чином, беручи до уваги, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали, додані до нього, що досліджувалися судом, не містять даних, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.

Суть викладеного в Протоколі не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 184 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевказане та положення ст. 251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.С. Фисун