ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шаповалової Н.В. на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника (в режимі відеоконференції) Тульчинської Н.В.,

представника потерпілого Тарасевича С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року водій ОСОБА_1 02 вересня 2024 року о 09 годині 03 хвилини, керуючи автомобілем «Форд», д.н. НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. № 5 по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі не дотримався безпечного інтервалу з правого боку, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Лексус», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попутно справа. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в Україні введено режим воєнного стану, у зв`язку із чим дію процесуальних строків відповідно до законодавства продовжено на строк дії воєнного стану, по суті просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Вказує на те, що саме дії водія автомобіля Лексус стали причиною ДТП, оскільки останній не переконався у безпеці свого маневру та не ввімкнув покажчик повороту, чим створив аварійну ситуацію. Наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази, що ОСОБА_3 усвідомлено пошкодив автомобіль Лексус. На переконання сторони захисту фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, представника потерпілого, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 19 лютого 2025 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови стороні захисту вручено не було, а апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 24 березня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови вручено не було, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно положень п. 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, поясненнях водіїв учасників ДТП, відеозаписом, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень водіїв учасників ДТП та відеозапису було встановлено, що водій ОСОБА_1 02 вересня 2024 року о 09 годині 03 хвилини, керуючи автомобілем «Форд», д.н. НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. № 5 по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі не дотримався безпечного інтервалу з правого боку, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Лексус», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився попутно справа.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , наданих у суді першої інстанції, він, 02 вересня 2025 року приблизно о 09 годині, керуючи автомобілем «Лексус», рухався крайньою правою смугою по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, де зупинився перед перешкодою та став очікувати на змогу для перестроювання ліворуч, однак не міг цього зробити через щільний транспортний потік, у зв`язку з чим він продовжував стояти, як несподівано відчув удар від зіткнення з попутним зліва автомобілем «Форд», водій якого проїжджав повз та не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до контактування передньою правою частиною автомобіля «Форд» з водійськими дверима автомобіля «Лексус». Після чого він намагався зупинити водія ОСОБА_1 , який проігнорував його заклики та залишив місце пригоди.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються дослідженим відеозаписом з камер відео реєстратора, з якого слідує, що зіткнення між автомобілями «Форд» та «Лексус», які попередньо рухались один попереду іншого по суміжних смугах попутного напрямку, відбулось внаслідок того, що водій автомобіля «Форд» не дотримався безпечного інтервалу з правого боку, що призвело до наїзду на попутний справа автомобіль «Лексус», водій якого, намагаючись влитись у транспортний потік зліва, спочатку дійсно змінив траєкторію руху ліворуч, однак зупинився, очікуючи на відповідну можливість для маневрування, водночас водій автомобіля «Форд», продовжуючи наближатись до останнього, не врахував відповідної зміни дорожньої обстановки, що призвело до наслідків, які настали.

Суд апеляційної інстанцій критично відноситься до тверджень апеляційної скарги про те, що саме дії водія автомобіля Лексус стали причиною ДТП, оскільки останній не переконався у безпеці свого маневру та не ввімкнув покажчик повороту, чим створив аварійну ситуацію, оскільки зазначені обставини спростовуються матеріалами справи, зокрема, наявним у матеріалах справи відеозаписом та поясненнями ОСОБА_4 .

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані матеріали справи та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу з правого боку, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Шаповаловій Н.В. строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шаповалової Н.В. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року про визнання винуватим та закриття на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот