Справа № 347/1223/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ПРАТ «Косівська сільгоспхімія», по ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 1300 від 06.06.2025 року ОСОБА_1 допустила несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за період з 31.03.2025 р. по 13.05.2025 р., фактично сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб 24.04.2025, 13.05.2025, граничний термін сплати 31.03.2025, 30.04.2025 відповідно, чим порушено п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16, п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вони помилково продовжували сплачувати орендну плату по минулорічній ставці, що виявилося під час перевірки підприємства при його ліквідації. Як тільки була встановлена заборгованість вона була відразу ж погашена.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Так, ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

За способом викладення диспозиція статті 163-1 КУпАП є бланкетною. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 1300 від 06.06.2025 року, головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузі переробної промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області за результатами перевірки виявлено порушення, допущене керівником ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_1 , а саме: несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб за період з 31.03.2025 р. по 13.05.2025 р., фактично сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб 24.04.2025, 13.05.2025, граничний термін сплати 31.03.2025, 30.04.2025 відповідно, чим порушено п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16, п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Організація та ведення податкового обліку підприємства, установи, організації є безпосередніми обов`язками головного бухгалтера, відповідальність за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку несуть керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.2 ст.288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Оскільки, керівником підприємства ПРАТ «Косівська сільгоспхімія» є ОСОБА_2 , який був й орендарем земельної ділянки, а ОСОБА_2 була підпорядкованим і підконтрольним ОСОБА_2 головним бухгалтером цього підприємства остання не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до статті 61 Конституція України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно і об`єктивно докази по справі, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 1300 від 06.06.2025 року, не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 288 Податкового кодексу України суддя

УХВАЛИЛА:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.С. Драч