Справа № 192/1292/25
Провадження № 3/192/573/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

захисника Базюкевича Є.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

встановила:

До суду від відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 405604, складеним 14.05.2025, з 01.03.2023 по 31.03.2025 за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 не здійснював оплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що привело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 122612,57 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Разом з протоколом від 14.05.2025 серії ВАД № 405604 до суду надані копії повідомлення заступника начальника відділення поліції - начальника СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Дорожко Л. начальнику відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Стризі О. про те, що достатніх підстав для прийняття рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на теперішній час, не отримано; протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_3 , рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2015 у справі № 192/1745/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчого листа, виданого 16.11.2015 за рішенням суду, постанови про відкриття виконавчого провадження № 50531389, датованої 14.03.2016, повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, датованого 19.12.2023, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, датованої 03.04.2025, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , паспорта громадянина України ОСОБА_1 , паспорта громадянина України ОСОБА_3 , свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.03.2023 по 01.03.2025, датованого 01.04.2025, довідку старшого інспектора СЮП ВП ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Салія В., складену за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 , письмове пояснення ОСОБА_3 , письмове пояснення ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 також подав до суду письмове пояснення, у якому повідомляє, що з адміністративним правопорушенням, яке ставиться йому в провину, він не згоден, зазначає, що жодного умислу чи необережності у несплаті аліментів з його сторони не було допущено. Починаючи з 11.12.2024, він працює в КП «Солонянське житлово-комунальне управління» Дніпропетровської обласної ради», на цей час обіймає посаду машиніста насосних установок 2 розряду. Як виявилось при ознайомленні з виконавчим провадженням 19.12.2023 державний виконавець виніс постанову, якою арештував всі належні йому кошти, включаючи єдиний дохід - заробітну плату. Починаючи з грудня 2023 року всі його кошти зарплати і соціальних виплат, які накопичуються на картці, перебувають під арештом, повністю заблоковані державним виконавцем. Через територіальну віддаленість відділу ДВС, лише два приймальні дні по декілька годин, відсутність у мене вільного часу через повну зайнятість, він намагався врегулювати питання арешту по телефону. Однак зв`язатись з державним виконавцем або не вдавалось, або він відмовлявся спілкуватись взагалі. При цьому він, ОСОБА_1 , був впевнений в тому, що всі арештовані кошти спрямовані державним виконавцем на сплату аліментів. Однак, як виявилось при складанні протоколу, його звинуватили у несплаті аліментів з 01.03.2023 по 31.03.2025. Тобто державний виконавець з невідомих причин не перераховував кошти стягувачу, і замість цього нараховував заборгованість по аліментам. Лише за квітень 2025 року із зарплати було утримано 50%, що становить 5294,24 грн, про що у виконавчому провадженні наявний звіт, а також підтверджується довідкою з місця роботи. Тобто станом на 7 травня 2025 року на картці залишаються заблокованими 64024,52 грн, які державний виконавець арештував, але нічого після цього не зробив, позбавивши його можливості сплачувати кошти самостійно, як він робив раніше. При складанні протоколу 14.05.2025 працівники поліції повідомили про те, що державний виконавець нарахував заборгованість по аліментам в сумі 122613 грн. Рішення виконує Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Данченко Олег Миколайович, виконавче провадження № 50531389.

Після ознайомлення з виконавчим провадженням з?ясувалось, що жодного документу виконавчого провадження на його адресу не направлялось, включаючи наявний у справі розрахунок заборгованості, датований 31.03.2025.

ОСОБА_1 звертає увагу, що наданий органам поліції і долучений до справи розрахунок датований вже 01.04.2025, але у матеріалах виконавчого провадження відсутній. Тобто державний виконавець склав інший розрахунок 01.04.2025, який враховувати неможливо, бо він не є частиною виконавчого провадження.

Ретельний аналіз документів свідчить, що розрахунок помилковий і повністю незаконний із штучно завищеними сумами нарахування і, відповідно, сумою боргу. Сума нарахувань з вересня 2023 року по березень 2025 року щомісячно по 4823,33 грн - 1/3 від середньої зарплати даної місцевості 14479 грн - взята виконавцем з невідомого джерела.

Згідно отриманої від Головного управління статистики у Дніпропетровській області відповіді дані про середню заробітну плату за 2022 - 2025 роки не збираються органами статистики, і такий показник взагалі не формується.

Останні наявні на сайті ГУ статистики Дніпропетровської області дані за 2020 рік про середню заробітну плату в Солонянському районі - 8544 грн.

Таким чином, державний виконавець розраховував борг по аліментам за отриманими з невідомих джерел показниками середньої зарплати, який істотно перевищує показники по району.

Більш того, державний виконавець взагалі не мав права розраховувати борг по аліментам з огляду на будь-який розмір середньої зарплати.

Так, відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. За ч. 2 статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

ОСОБА_1 вказує, що наведена норма статті 195 СК України до нього не застосовна, оскільки в період з 11.08.2023 по 10.12.2024 він перебував у трудових відносинах із Дніпропетровською організацією Українського товариства мисливців та рибалок на посаді єгеря, за ним на період воєнного стану зберігалось робоче місце, в цей час я був відправлений у відпустку без збереження заробітної плати. Наведене тягне за собою нарахування заборгованості по аліментам у відповідності до резолютивної частини судового рішення - не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таке нарахування боргу здійснене його роботодавцем, про що наявна довідка з період 08.2023 - 12.2024. Загальна нарахована роботодавцем сума боргу за вказаний період становить 15775,10 грн. Отже, розрахунок заборгованості за аліментами очевидно завищений і суперечить законодавству.

ОСОБА_1 також вказує, що стягувачем при поданні на нього до поліції заяви повідомлена неправдива інформація, що «до березня 2023 року ОСОБА_1 сплачував аліменти, з березня 2024 року не сплачував аліменти жодного разу».

По-перше, державний виконавець ОСОБА_4 ще в 2022 - 2023 роках нараховував йому неіснуючі борги по аліментам, майже щомісяця змінював суми після кожного мого звернення про незгоду з розрахунком.

По-друге, протягом 2023 року він самостійно сплатив 95100 грн - дев`яносто п`ять тисяч сто гривень аліментів, з яких 15.03.2023 сплачено 8500 грн, 23.03.2023 - 66600 гривень.

Суми 8500 грн і 66600 грн з невідомих причин не відображені в розрахунку від 31.03.2025, який охоплює в тому числі березень 2023 року.

Також 28.03.2024 ним сплачено 5000 грн аліментів. Кошти сплачені мною безпосередньо на карту стягувача, квитанція надана виконавцю. Ця сума відображена в розрахунку, що свідчить про неправдивість тверджень стягувача про несплату аліментів жодного разу з березня 2024 року.

По-третє, в розрахунку врахована сплата аліментів в червні, липні і серпні 2023 року у сумі 12701,37 грн, 12701,37 грн, 7944,38 грн відповідно, всього 38347,12 грн.

По-четверте, відповідно до наявного в матеріалах виконавчого провадження розрахунку від 31.03.2025 станом на 01.03.2024 в стовбці № 7 «Сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження» зазначена сума «-173,67» - тобто, переплата. Водночас підсумкова сума в цьому ж стовбці - «122612,57», яка не могла накопичитись за рік, що свідчить про математичну помилковість розрахунку.

Також про математично неправильний розрахунок свідчать підсумкові суми у стовбцях № 4 (сума аліментів, що підлягає стягненню), № 5 (сплачено боржником/стягнуто виконавцем) та № 8 (сукупний розмір заборгованості).

За наведеними даними за період розрахунку з 01.03.2023 по 01.03.2025 підлягало стягненню 127071,35 грн, сплачено 38347,12 грн, борг - 122612,57 грн. Як могла сума боргу зменшитись на 4,5 тисячі грн при сплаті більше 38 тисяч гривень - незрозуміло.

Тобто розрахунок сам по собі неправильний, навіть без врахування вищенаведених обставин про хибність нарахувань по середній зарплаті.

Згідно обставин справи в 2023 році стягувач отримала 133447,12 грн аліментів. Ця обставина не тільки спростовує зміст протоколу від 14.05.2025, а й взагалі ставить під сумнів можливість притягнення мене до відповідальності за несплату аліментів. Заява стягувача в поліцію нічим не обґрунтована, крім бажання і надалі отримувати істотні кошти, цільове використання яких ще має бути окремо перевірене. Аліменти сплачувались в тому числі в період його безпосередньої участі у бойових діях при захисті Батьківщини проти російської агресії.

Наведені обставини виключають можливість подальшого провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки наявність боргу за аліментами не доведена, поставлена під сумнів і оскаржена у встановленому законом порядку.

Недостовірність наведеного в протоколі змісту правопорушення підтверджується додатково заявою самого стягувача, яка повідомила про несплату аліментів з березня 2024 року. Однак зміст правопорушення в протоколі - несплата аліментів з 01.03.2023 по 31.05.2025 тобто органи поліції помилково додали неправдиві дані до протоколу, чим протиправно всупереч фактичним даним розширили період нарахування на цілий рік.

ОСОБА_1 вказує про відсутність правопорушення, яке йому інкримінують. Зазначає, що помилковість розрахунку державного виконавця і завищений розмір нарахованого боргу також є свідченням відсутності події адміністративного правопорушення, кваліфікуючою ознакою якого є наявність заборгованості, що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Захисник проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заперечував, вважав, що підстав для цього немає, посилався на надані суду докази, зокрема розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений державним виконавцем 23 червня 2025 року за період з 01.03.2023 по 01.05.2025.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення належить, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати серед іншого чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Наданими суду разом протоколом доказами не доведено факт наявності такої заборгованості.

Розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений державним виконавцем 23.04.2025, не відповідає розрахунку за ті ж самі періоди, зробленому 23 червня 2025 року. Зокрема:

розмір доходу/середньої заробітної плати у стовбці 2 у розрахунку від 01.04.2025 у декілька раз більший, ніж у розрахунку від 23.06.2025,

суми аліментів, що підлягають стягненню, вказані у стовбці 4 у розрахунку від 01.04.2025 є значно більшими, ніж у розрахунку від 23.06.2025,

показники про сплачені суми аліментів, суми заборгованості на 30 число поточного місяця, суми сукупного розміру заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження та суми сукупного розміру заборгованості, вказані у стовбцях 5, 6, 7, 8 у розрахунку від 01.04.2025 не відповідають показникам, у розрахунку від 23.06.2025,

відповідно до розрахунку від 23.06.2025 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження за період з 01.03.2023 по 01.05.2025 склав «-16873,62» грн, сукупний розмір заборгованості - «-16873,62», то за вказаний період вбачається переплата зі сплати аліментів;

при обрахуванні сукупного розміру заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження та сукупного розміру заборгованості за період з 01.03.2023 по 01.03.2025, виходячи з показників, наведених у розрахунку від 23.06.2025, то сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження та сукупного розміру заборгованості за період з 01.03.2023 по 01.03.2025 становить «-13197,97 грн» (756,50 грн + 756,50 грн + 756,50 грн + -11944,87 грн + -11970,87 грн + -7377,78 грн + 566,60 грн + 566,60 грн + 566,60 грн + 566,60 грн + 639,20 грн + 639,20 + -4360,80 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 639,20 грн + 1039,16 грн + 3320,34 грн + 3178,34 грн + 3990,61 грн).

Таким чином, розрахунок заборгованості, зроблений державним виконавцем 01 квітня 2025 року та який доданий протоколу, не відповідає розрахунку за ті ж самі періоди, зробленому державним виконавцем 23 червня 2025 року. Згідно з розрахунком від 01.04.2025 сукупний розмір заборгованості станом на 01.03.2025 складає 122612,57 грн, а виходячи з показників у розрахунку від 23.06.2025 сукупний розмір заборгованості станом на 01.03.2025 - «-13197,97 грн», тобто заборгованості немає.

Згідно з розрахунком, наданим захисником, переплата по аліментам становить 31792,83 грн.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, та з огляду на те, що достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП суду не надано, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук