Справа № 645/3289/25
Провадження № 3/645/840/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано,-

в с т а н о в и в :

09 травня 2025 року о 15:00 години ОСОБА_1 за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, принижувала, погрожувала, чим завдала психологічних страждань, унаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

13.06.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яке обґрунтоване наступним.

ОСОБА_1 зазначає, що 09.05.2025 між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому ґрунті, наразі конфлікт вичерпано. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить суд врахувати те, що між нею та чоловіком виникла звичайна побутова сварка, яка мала одиничний характер, не мала систематичної основи і не являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки сам факт наявності сварки чи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Наразі дана конфліктна ситуація вичерпана, у зв`язку з чим просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

13.06.2025 до суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_2 про закриття провадження по справі, яке обґрунтоване наступним.

ОСОБА_2 зазначає, що 09.05.2025 о 15 годині за місцем спільного проживання між ним та дружиною ОСОБА_1 виникла сварка на ґрунті неприязних стосунків, викликана побутовими питаннями пов`язаними зі спільним користуванням будинком та прибудинковою територією. В ході сварки розмовляли на підвищених тонах, ображали один одного нецензурною лайкою, фізичних ушкоджень один одному не завдавали. Вважає, що вищевказане є звичайною сімейною сваркою та не містить складу домашнього насильства, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання призначене на 26.06.2025 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлена належним чином, 19.06.2025 подала до суду заяву про проведення розгляду без її участі, просить задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків. З урахуванням позиції особи, викладеної у заяві, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, що підтверджуються належними доказами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виражається у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавленні житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення, вчиненого у формі психологічного насильства, характеризується умисною формою вини, тобто дії особи яка вчиняє домашнє насильство зумовлені бажанням спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, самі по собі, зокрема, погрози, конфлікти утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи і за умови, що такі дії завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій особи, а й наслідки, які в результаті таких дій були заподіяні потерпілому.

При цьому суд наголошує на тому, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних побутових конфліктів, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Тоді як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями, ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП працівниками поліції подано до суду: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №202878 від 09.05.2025 (а.с.1); копію заяви ОСОБА_2 (а.с.2); копію письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.4); копію письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.5); копію письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.6); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.05.2025 (а.с.7); рапорт (а.с.8); згоду на обробку персональних даних ОСОБА_2 (а.с.9); конверт з написом «АЛ4304 ВАБ 202878 ст. 173-2 ч. 1 4 бат», на якому міститься відеозапис з бодікамер патрульної поліції, на якому зафіксовано процес відібрання письмових пояснень та складання адміністративних матеріалів. З даного відеозапису вбачається, що конфлікт виник між ОСОБА_3 , яка і викликала працівників поліції, та ОСОБА_2 , через посаджені квіти, оскільки останні не дійшли згоди з приводу того, де на прибудинковій території їх висаджувати. ОСОБА_3 є всиновленою донькою ОСОБА_2 . В подальшому до конфлікту долучилась ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_2 . З наданих усіма трьома пояснень вбачається, що між ним існує затяжний конфлікт з приводу користуванням будинком та прибудинковою територією, який супроводжується постійними сімейними сварками (а.с.10).

На переконання суду зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Разом з тим інших доказів, які б підтверджували те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на те, щоб викликати у потерпілого побоювання за свою безпеку та завдати шкоди його психічному здоров`ю суду не надано.

За безпосередньо досліджених в судовому засіданні змісту клопотань про закриття провадження, поданих до суду особою, відносно якої складено протокол, та потерпілим, та відеозаписом з бодікамери патрульної поліції, який міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що 09.05.2025 о 15 годині за місцем спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла звичайна сімейна сварка на фоні побутових питань, пов`язаних із спільним користуванням будинком та прибудинковою територією, однак наразі останні примирилися, конфлікт вичерпаний.

Відтак у зв`язку із наявністю внутрішньо-сімейного конфлікту, у кожної сторони своє бачення і свої докази на обгрунтування поведінки та причин виникнення обставин, що спричинили складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які унеможливлюють прийняття судом рішення про визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

У рішеннях «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у даній справі відсутні належні, достатні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173-2, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Лисенко