Номер провадження: 33/813/1328/25
Номер справи місцевого суду: 523/6067/25
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Олейниченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олейниченко Оксана Миколаївна, на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 грн. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 30.03.2025 року о 14 год. 30хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 525I», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №11 по вул.Наливна в м. Одесі, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz SKO 24», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п.13.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 27.05.2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійниченко О.М., за допомогою послуг кур`єрської служби доставки подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.14-20).

Також в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 14.05.2025 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду була ухвалена 14.05.2025 року. Проте повний текст постанови суду ОСОБА_1 отримав лише 19.05.2025 року, що підтверджується його розпискою (а.с.12), а апеляційну скаргу подав 27.05.2025 року, за допомогою послуг кур`єрської служби доставки (а.с.57). Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений скаржником з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини.

Щодо суті правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення вимог п.п. 13.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та підтверджується доказами, наявнимиу справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, схемою з місця ДТП, та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За змістом п.13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 13.3 ПДР встановлено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1, № 285868, 30.03.2025 року о 14 год. 30хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 525I», д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався назустріч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушивп.13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що відносно іншого водія ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1, №285861, згідно якого, 30.03.2025 року о 14 год. 30хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «BMW 525I», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_2 порушивп.13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. (а.с.5).

На доданій до матеріалів справи схеми ДТП змальовано та позначено зокрема, ширину проїзної частини, на якій сталася ДТП, що складає 7,5 м, напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення транспортних засобів.

При цьому, вищевказана схема ДТП підписана учасниками без зауважень (а.с.2).

Схема ДТП свідчить про те, що водій ОСОБА_2 , який керував вищезазначеним габаритним транспортний засобом з напівпричепом, не врахував дорожньої обстановки, габарити свого транспортного засобу та виїхав на середину зустрічної смуги руху і місцем зіткнення транспортних засобів сталося на зустрічній смузі руху пор відношенню напівпричепу транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , тобто на полосі руху, по якій рухався автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , в 0,5 м від крайньої полоси руху, яка складає 3,75 м (а.с.2). Місцем зіткнення напівпричепу транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , і транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , сталося в 3.4 м від крайньої полоси руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тобто на зустрічній полосі руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 .

За наведених обставин, апеляційний суд дійсно погоджується із доводами апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не дають висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що під час виконання транспортним засобом марки «MAN TGX», з напівпричепом марки «Schmitz SKO 24», повороту ліворуч, ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу, оскільки при повороті ліворуч будь-який габаритний транспортний засіб перетинає зустрічну смугу руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW 525I», який рухався у протилежному напрямку, тобто по зустрічній смузі.

З метою всебічного з`ясування всіх обставин справи, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 26 червня 2025 року був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який під час ДТП перебував в автомобілі «BMW 525I», та який пояснив суду, що транспортний засіб марки «MAN TGX», з напівпричепом марки «Schmitz SKO 24» виїхав на середину зустрічної смуги, скоїв бокове зіткнення та продовжив рух і зупинився лише після того, як водій ОСОБА_1 , який зупинив свій транспортний засіб, вибіг, почав кричати та махати руками, щоб водій габаритного транспортного засобу, який під час керування розмовляв по телефону, зупинився.

Та обставина, що транспортний засіб марки «MAN TGX», з напівпричепом марки «Schmitz SKO 24», під керуванням ОСОБА_2 , опинився на зустрічній смузі, враховуючи те, що він керував габаритним транспортним засобом, є беззаперечним фактом порушення водієм правил дорожнього руху.

Всі вищевикладені обставини свідчать про те, що дії водія ОСОБА_1 не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, що мала місце 30.03.2025 року о 14:30 год.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всіх фактичних обставин справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що суд повинен обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартами доведення «поза розумним сумнівом».

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1, ч.1 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олейниченко Оксана Миколаївна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суд м. Одеси від 14 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олейниченко Оксана Миколаївна, задовольнити.

Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 14 травня 2025 року скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда