Справа № 541/1853/25
Номер провадження3/541/644/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, приватний підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №399240 від 10.05.2025 - 26 квітня 2025 року близько 18 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 біля магазину «Маркетопт» в АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, а саме висловлював погрози та образи на її адресу, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю останньої. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, просив провадження по справі закрити, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад даного правопорушення. Пояснив, що він побачив знайомий автомобіль на стоянці біля магазину «Маркетопт», під`їхав до нього, вийшов з автомобіля та віддав своїм дітям, які сиділи на задньому сидінні, рюкзак, потім сів в свій автомобіль та спілкувався в колишньою дружиною. Також в письмовій заяві зазначив, що сам по собі протокол за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи та не викликали сумніву у суду.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона під`їхала до магазину «Маркетопт», з нею в автомобілі були діти: Альбіна, 17 років, ОСОБА_3 , 11 років та ОСОБА_4 , 7 років, донька сиділа поруч з нею, а хлопці на задньому сидінні. Вона побачила колишнього чоловіка, який перекрив їй дорогу, потім підскочив до автомобіля, відкрив задні двері та дав дітям рюкзак. Після цього почав ображати її нецензурною лайкою, погрожував їй, на що вона викликала поліцію. Коли приїхала поліція, ОСОБА_1 втік. Доказів сварки вона не має, оскільки на автомобілі не має відеореєстратора; відео з камер магазину в неї теж не має. Зазначила, що працівники поліції їй відмовити у проханні переглянути камери з магазину та в долученні її відео. Заперечувала проти закриття справи відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №399240 від 10.05.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковані старшим дільничним офіцером поліції СДОП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає визначення психологічного насильства, яким є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У матеріалах справи немає та вході судового розгляду суду не надано доказів, які підтверджують факт домашнього насильства з боку ОСОБА_1 щодо його колишньої дружини ОСОБА_2 . З письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що біля магазину «Маркетопт» її колишній чоловік на своєму автомобілі перекрив їй дорогу та почав погрожувати фізичною розправою та нецензурно виражатись, після чого вона викликала поліцію. Відомості про завдання ОСОБА_2 шкоди психологічному здоров`ю в її поясненнях відсутні. Інших доказів, які б свідчили про завдання ОСОБА_2 шкоди її психологічному здоров`ю внаслідок дій її колишнього чоловіка, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та лише фіксує факт правопорушення, проте не є беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Нормами ч. 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого у ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом», належними та допустимими доказами вина останнього не доведена.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Дністрян