Справа № 598/1082/25
провадження № 3/598/521/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" червня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341638 від 25.05.2025 року водій ОСОБА_1 «25.05.2025 року близько 22 год. 32 хв. у с.Шимківці по вулиці Травнева керував транспортним засобом мотоциклом TOKKEN днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатора алкотест Драгер 6829 AR LG-0557, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,35% проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алк., нарк. чи ін. сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, однак його захисник адвокат Кравчун Д.В. подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності та без участі захисника на підставі наявних в справі матеріалів. Також захисником адвокатом Кравчуном Д.В. було подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 . При цьому, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №341638 від 25.05.2025 року складено без достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На думку сторони захисту: матеріали справи не містять доказів факту зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 ; відеозапис не зафіксував факт керування транспортним засобом; відсутнє належне проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КпАП України; відсутні свідки та відеофіксація процедури огляду, що є обов`язковими умовами для підтвердження наявності стану сп`яніння; порушено порядок збирання доказів, передбачений ст. 251 КпАП України. На підставі вказаних аргументів захисник просить закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази по справі вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, «протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КпАП України. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341638 від 25.05.2025 року (а.с.1), результати тесту «Драгер» від 25.05.2025 року (а.с.1), рапорт працівника поліції від 25.05.2025 року (а.с.2), копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4817612 від 25.05.2025 року за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7), копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.8-10), копію сертифікату про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с.11), відеозапис, що міститься на DVD диску (а.с.12).

З аналізу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що відеофіксація розпочинається зі спілкування поліцейського з особою, до якої звертаючись поліцейський називає «Саша». Запис здійснюється у темну пору доби, при цьому його технічна якість є низькою, з огляду на що візуальна інформація є невиразною, ідентифікувати обставини події, місце, осіб чи транспортний засіб неможливо. Із зафіксованої розмови вбачається, що поліцейський повідомляє особі «Саша» про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за інше вчинене правопорушення. Водночас жодні інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи по суті, з відеозапису не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 130 КпАП України, об`єктивна сторона вказаного складу адміністративного правопорушення полягає у тому числі, що особа має керувати транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку проходження такого огляду він повинен бути належним чином зафіксований та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п.2 розділу III вказаної Інструкції включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, суд вважає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки: не містить зафіксованого моменту зупинки транспортного засобу та не підтверджує факту його керування саме ОСОБА_1 ; відсутні дані щодо безперервності відеозйомки з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків; не зафіксовано процесу проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів або у присутності двох свідків, як того вимагає ст. 266 КпАП України; відео є технічно неякісним, здійснене в темну пору доби, у зв`язку з чим візуальна ідентифікація осіб, транспортного засобу та обставин події є неможливою;з відеозапису не вбачається жодних обставин, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Долучене відео не може вважатися належним і допустимим доказом відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, оскільки не містить інформації, яка підтверджувала б наявність об`єктивної сторони правопорушення - саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити, що вказана особа в протоколі про адміністративне правопорушення, у зазначений в протоколі час, здійснювала рух вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також того, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі і згідно вимог ст.266 КпАП України, матеріали справи не містять, хоча факт керування автомобілем водієм в стані алкогольного сп`яніння має бути доведеним поза розумним сумнівом.

Тобто, будь-яких беззаперечних доказів керування ОСОБА_2 25 травня 2025 року о 22:32 год. в с.Шимківці по вул.Травнева транспортним засобом марки «TOKKEN», р.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, в судовому засіданні не здобуто. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, в якому таке вказано, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КпАП України, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до положень ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вважаю, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Таким чином, в ході судового розгляду не здобуто доказів об`єктивного характеру, які б спростовували доводи сторони захисту та підтверджували б скоєння ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, як за ознаками керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.266, ст.284, ст.294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА