Справа № 740/2452/25
Провадження № 3/740/842/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Кубрак Н.М., у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.05.2025 о 18 год 18 хв по вул. Прилуцька, 132, в м. Ніжині керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медзакладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисником - адвокатом Глазун Т.О. подано письмові пояснення ОСОБА_1 , суть яких зводиться до клопотання про про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, аргументуючи наступним:

- зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота, нічим не підтверджені. З відеозапису не вбачається ні запаху алкоголя, ні почервоніння очей. ОСОБА_1 поводив себе адекватно, йому просто не було зрозуміло, на яких підставах його взагалі зупинено і чому він повинен виконувати вказівки поліцейських;

- наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути належним доказом, оскільки не вказано найменування та ідентифікаційний номер технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка;

- ОСОБА_1 не мав жодної з нормативно визначених ознак алкогольного сп`яніння. Його зупиняли працівники поліції у Кіптях і вони не вбачали будь-яких ознак сп`яніння у його стані, інакше, його б відсторонили від керування транспортним засобом;

- проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 пропонували без явних на те причин, відеозапис не відображає стану, який зазначений поліцейським у протоколі, а навпаки засвідчує нормальний стан, а тому поза розумним сумнівом не доводить винуватості ОСОБА_1 ;

- причина зупинки транспортного засобу була відсутня, поліцейський таку взагалі не повідомив. У рапорті поліцейський зазначив про залишення автомобіля біля місця проживання без порушень ПДР, тобто визнає, що фактично була відсутня причина зупинки та безпідставно пропонувалося пройти огляд водію на стан сп`яніння. З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, зазначає, що безпричинна зупинка водія є незаконною, у зв`язку із чим і всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема і проходження водія огляду на стан алкогольного сп`яніння, є незаконними, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення;

- працівники поліції не пред`явили свої посвідчення, не роз`яснили права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише про ознаки алкогольного сп`яніння, а у доданому до протоколу рапорті поліцейського вказано про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що суттєво відрізняється від суті правопорушення;

- направлення на огляд на стан сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння виписувалися за відсутності ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом і є неправомірним, та свідчить про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння;

- усупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не відібрали розписки із зобов`язанням не керувати автомобілем, а відпустили, що дає підстави вважати, що ніяких ознак алкоголного сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданого суду відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські на службовому автомобілі їдуть за автомобілем, після зупинки автомобіля з`ясовується, що водієм автомобіля є ОСОБА_1 . В ході спілкування поліцейський зазначив, що вбачає у колесника ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського продути прилад Драгер чи пройти медогляд в закладі охорони здоров`я, відповідає відмовою, так як він вже приїхав до дому.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння очей та різкий запах алкоголю з порожнини рота, та що огляд на стан сп`яніння не проводився.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння зазначено про виявлені при огляді поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння очей та різкий запах алкоголю з порожнини рота, і направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 , та що огляд на стан сп`яніння не проводився, у лікарню не доставлявся.

У рапорті поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Євгенія Марченка зазначено, що під час патрулювання було виявлено автомобіль «ВАЗ 2107» під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та відносно нього було складено матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, автомобіль було залишено біля місця проживання без порушень ПДР.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (пункти 1.3 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а так само керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Згідно із п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським згідно з вимогами Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу ІІІ Інструкції).

Керування автомобілем ОСОБА_1 та відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на дослідженому у судовому засіданні відеозаписі.

Щодо доводів про необгрунтованість вимоги поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що запах алкоголю з рота є нормативно визначеною ознакою алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу І Інструкції). При цьому, законодавством не передбачено будь-яких спеціальних засобів чи певного порядку того, яким чином поліцейський має установлювати дану ознаку. Відтак, слід дійти висновку, що за нормативним регулюванням даних відносин, така ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським може бути установлена за допомогою дистанційних органів чуття, що сприймають подразнення на відстані, а саме нюху. Будь-який відеозапис, на даному етапі розвиту технологій, не передає запахів, а тому позбавлені логічного змісту доводи про те, що з відеозапису не вбачається запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . З цих же причин і суд позбавлений можливості при перегляді відеозапису з`ясувати наявність чи відсутність запаху алкоголю з рота КолесникаА.О. Положеннями Інструкції передбачено таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, і за змістом норм Інструкції саме працівник поліції приймає рішення про проведення огляду водія якщо є ознаки сп`яніння, а відтак саме поліцейський визначений уповноваженою особою на виявлення у водія ознак сп`яніння. Оскільки, саме працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , та поліцейський спілкувався з водієм ОСОБА_1 у безпосередній близькості, поліцейський перебував при виконанні службових обов`язків і уповноважений на виявлення ознак сп`яніння у водіїв, та відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 , про що і зазначив на місці ОСОБА_1 , суд доходить висновку про безпідставність доводів про недоведеність наявності у ОСОБА_1 запаху алкоголя. При цьому, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відразу відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у категоричній формі, у тому числі і на місці, що не займає багато часу, лише з мотивів того, що він вже приїхав до дому і припинив керування автомобілем. За такого, доводи про необгрунтованість вимоги поліцейського до ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд сприймає в контексті викладеного вище як безпідставні.

Надаючи оцінку аргументам про недопустимість і неналежність відеозапису події з причин не зазначення найменування та ідентифікаційного номера технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка, суд керується приписами чю 1 ст. 251 КУпАП, за якими доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів. Нормами КУпАП не передбачено особливих вимог та необхідності відповідності певним технічним критеріям засобів відеофіксації, що однак не означає відсутності необхідності відповідності відеозапису критерію достовірності. Захистом не вказується, що події на відеозаписі не відповідають тим обставинам, які відбувалися в дійсності, а тому суд не має підстав сумніватися у достовірності відеозапису, та його належності, позаяк він містить відомості про керування ОСОБА_1 автомобілем, зазначення поліцейським про наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю і відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто обставин, що стосуються справи.

Твердження про те, що ОСОБА_1 був зупинений у порушення вимог Закону, оскільки не допустив жодного порушення Правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу з огляду на положення ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", у пункті 3 якої визначено право поліцейського на зупинку транспортного засобу, якщо є підстави вважати, що водій причетний до вчинення адміністративного правопорушення. Такі підстави за встановленими обставинами справи у поліцейського були. Крім того, як видно з відеозапису(час 18:18:27), при працюючому лівому задньому ліхтарі не світився правий задній ліхтар у керованому ОСОБА_1 автомобілі.

Доводи про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, є неспроможними, так як протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписувати і отримувати відмовився, про що зазначив на відповідне питання поліцейського. За приписами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката, саме при розгляді справи, що ОСОБА_1 повною мірою реалізував при розгляді справи судом, як і йому забезпечено можливість реалізувати при розгляді справи в суді права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. За таких обставин, не оголошення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не може слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Щодо доводів про порушення поліцейськими при оформленні документів щодо направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, суд зазначає, що у даній справі вирішальним є встановлення факту відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння. Невидача направлення самому ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу та ненадання йому акту огляду на стан сп`яніння, не спростовує того, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Визначена законодавцем форма направлення водія на огляд до медичної установи передбачена виключно для лікарів відповідних медичних закладів та є підставою для проведення такого огляду лікарем. У разі, коли водій відразу відмовився від проходження будь-якого з двох видів огляду, необхідності оформлювати направлення до закладу охорони здоров`я не було.

Та обставина, що до матеріалів справи не додані документи, у яких би прямо зазначалося про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем, не свідчить, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння і не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а вимога працівника поліції носила неправомірний характер. Крім того, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт поліцейського про те, що відносно ОСОБА_2 було складено матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП та автомобіль було залишено біля місця проживання без порушень ПДР, свідчить, що ОСОБА_1 не продовжував керування автомобілем, адже останній було залишено біля місця проживання, що по суті вказує про вжиття працівниками поліції заходів для відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Отже, керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №318189 від 02.05.2025, даними відеозапису на оптичному диску, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Про сплату штрафу повідомити суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь