ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді Костенко С.М.

секретаря судового

засідання Ясинецької А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про порушення митних правил за ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к., -

з участю:

представника

митниці Кондратюка А.В.

особи, щодо якої

складено протокол ОСОБА_1

захисника Дяденчука А.І.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 26.07.2024 Житомирською митницею за вхідним № 7063/4-20 отримано лист Департаменту Міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 26.07.2024 № 26/26-04/7/1777, яким надіслано відповідь митних органів Королівства Данія від 12.07.2024 за вихідним № 24-0929277 (вхідний Держмитслужби України від 12.07.2024 № 18999/11/26) на запит стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», модель «C-MAX», номер кузова НОМЕР_1 .

У відповідності до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановлено, що 21.10.2023 о 18:45 громадянин України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 ) через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці, згідно документу контролю доставки (далі ДКД) від 19.10.2023 № 23UA58U1 ввіз на митну територію України товар: легковий автомобіль FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 на транспортному засобі за реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .

У якості підстави для переміщення цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав митним органам України документи, у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Данія від 03.09.2012 за № НОМЕР_5 , договір купівлі-продажу від 29.09.2023 № б/н, згідно заповнених граф якого продавець: MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK), покупець: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_6 ).

Вартість цього товару (транспортного засобу), відповідно до договору купівлі-продажу від 29.09.2023 № б/н, становить 3000 євро.

23.10.2023 до митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці подано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ від 24.10.2023 за № 23UA01U7, відповідно до якої було проведено митне оформлення цього товару, а саме: «легковий автомобіль: марка - FORD; модель - C-MAX; номер шасі - НОМЕР_1 ; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3; кількість місць - 5; тип кузова - універсал; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення - 2012; дата першої реєстрації - 03.09.2012; вага брутто/нетто - 1550 кг; країна відправлення/експорту - Королівство Данія (DK)», який, відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 29.09.2023, та поданої митної декларації слідував на адресу покупця - громадянина України ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_7 від 01.09.2001, виданий Житомирським МВ УМВС України в АДРЕСА_3 ) за ціною 3000 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 21.10.2023 цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становило 115 953,3 гривні).

Митні органи Королівства Данія у своїй відповіді зазначили серед іншого наступне: «Стосовно вашого запиту №26/26-04/11/1272 від 29.05.2024 року щодо законності імпорту одинадцяти автомобілів на митну територію України ми можемо інформувати вас, що завершили наше розслідування:

-Надані вами на розгляд реєстраційні сертифікати стосовно всіх одинадцяти автомобілів є дійсними.

-Компанія MB Export Aps заперечує продаж чотирьох автомобілів:

-Renault Grand Scenic, № шасі НОМЕР_8 ;

-Renault Grand Scenic, № шасі НОМЕР_9 ;

-Renault Grand Scenic, № шасі НОМЕР_10 ;

-Ford C-max, № шасі НОМЕР_1 .

-Два з автомобілів Renault Grand Scenic були продані компанією Carmax-MK, і один автомобіль Renault Grand Scenic був проданий компанією HN Auto ApS.

-Автомобіль Ford C-mac, № шасі НОМЕР_1 , був знятий з реєстрації в Реєстрі автомобілів Данії 07.09.2023 року. Нам не вдалося зв`язатися з його колишнім власником, і ми не маємо № шасі в нашій експортній системі.

Нажаль ми змушені інформувати вас, що ми більше не можемо допомогти вам стосовно автомобіля Ford C-mac….», що в свою чергу вказує на те, що продавцем/відправником товару, а саме легкового автомобіля FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 є особа відмінна від тієї особи, що зазначена в договорі купівлі-продажу від 29.09.2023 № б/н.

Для з`ясування додаткових обставин про зовнішньоекономічну операцію з товаром, а саме легковим автомобілем FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 , на основі вищезазначеної інформації отриманої від митних органів Королівства Данія, було направлено запит до митних органів Республіки Польща.

04.10.2024 Житомирською митницею отримано лист Департаменту Міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 04.10.2024 № 26/26-04/7/2276, яким надіслано відповідь митних органів Республіки Польща від 01.10.2024 за вихідним № 0201-IGM.542.1274.2024.6 (вхідний Державної митної служби України від 01.10.2024 №25692/11/26) на запит стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України легкового автомобіля марки «FORD», модель «C-MAX», номер кузова НОМЕР_1 .

Митні органи Республіки Польща у своїй відповіді зазначили серед іншого наступне: «В результаті аналізу доступних інформаційних, митних систем встановлено, що вказаний в запиті транспортний засіб FORD C-MAX, VIN - НОМЕР_1 , був вивезений на транспортному засобі з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 / НОМЕР_4 через пункт пропуску в Долгобичеві 21.10.2023, в ході усного декларування».

Однак, вже під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу було надано договір купівлі-продажу від 29.09.2023 № б/н, відповідно до якого продавець MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK) продав легковий автомобіль FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) ( АДРЕСА_2 ) за ціною 3000 євро, що не відповідає дійсності, так як цей товар (транспортний засіб), згідно документів, наданих митними органами Королівства Данія та Республіки Польща, не був реалізований (проданий) ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) АДРЕСА_4 вищезазначеною данською компанією, а саме MB Export ApS, та був вивезений через пункт пропуску Угринів - Долгобичув з території Європейського Союзу в ході усного декларування.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару, а саме: легкового автомобіля, FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 3000 євро (або еквівалент 115 953,3 гривні за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України, тобто 21.10.2023) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів (договір купівлі-продажу від 29.09.2023 № б/н легкового автомобіля FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 ), що містить неправдиві відомості щодо його продавця (відправника).

В судовому засіданні представник митниці просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення та накласти стягнення, в межах санкції статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що на підставі итрудового договору працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_5 , який є приватним підприємцем у сфері міжнародного перевезення вантажів. Тому при перевезенні т/з FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 лише виконував трудові обов`язки та функції водія/перевізника. 21.10.2023 виїхав до Польщі, де вказаний т/з перебував неподалік від пункту пропуску "Долгобичув-Угринів". Зазначені відомості замовник ОСОБА_3 передав його роботодавцю, як і сам пакет документів. Про те, що документи містять неправдиві відомості йому нічого не було відомо, документи не викликали будь-яких сумнівів. Вказаний т/з було доставлено до м. Рівне, де його особисто забрав ОСОБА_3 . При проходженні митного кордону України документи у митних органів також не викликали сумнівів. Про те, що наявні інші документи дізнався з листа митниці. Зазначив, що здійснював свою діяльність лише як перевізник, автомобіль не придбавав, не розмітнював, у кого і за яку суму він придбаний йому не відомо.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що надав довіреності на обох Грушецьких, хто з них перевозив т/з FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 , йому невідомо. Вказаний т/з придбав в Данії иму фірмі, яка зазначена в Інвойсі, чому фірма заперечує цей факт пояснити не може. Т/з поляками був доставлений з Данії до Польщі, де залишили близько кордону. Грушецькому було повідомлено де знаходиться т/з, документи на нього знаходилися в бардачку автомобіля. Зазначив, що вказаний т/з купував за 2500 Євро, оскільки був у неробочому стані, чому продавцеь зазначив 3000 Євро йому невідомо. Ствердив, що ОСОБА_6 був лише перевізником. ОСОБА_7 полягала лише перевезти т/з, більше ніяких дій останній не вчиняв. Грушецький не знав ні про ціну т/з, ні про його домовленості із продавцем.

Заслухавши пояснення представника митниці, Грушецького Б.В., свідка ОСОБА_3 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 486 МК УКраїни завдяннями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна,винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і ща яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначється вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускаа настання цих наслідків.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідальність за ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи документів, одержаних незаконим шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимх втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номері, неправдиві відомості, необхідня для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості. Суб`єктивна сторона ст. 483 МК України передбачає лише наявність прямого умислу.

Відповідно ч.2 ст. 460 МК Україи перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуваням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для преміщення цих товарі, що містять неправдиві відомості (ст. 483 цього Кодксу), виключно у разі якщо ці відомості стосуюються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізником не вжито заходів для перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів 06.09.2023 між ОСОБА_5 , який зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична-особа підприємець, та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, за яким останній прийнятий на посаду водія.

21.10.2023 ОСОБА_1 на робочому автомобілі за реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 з використанням платформи "лафет" виїхав до Польщі, де неподалік від пункту пропуску знаходився т/з FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 , документи від якого передано ОСОБА_3 його роботодавцю. Загрузивши т/з, який був у неробочому стані на платформу "лафет", разом з документами доставив через митний кордон України до м. Рівне, де в подальшому був забраний особисто власником ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що т/з марки FORD C-MAX, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_1 не придбаввся, а був придбаний ОСОБА_3 .

Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3 , а саме, що т/з придбав за 2500 Євро, здійснив його оплату самостійно. Також ОСОБА_3 пояснив, що йому невідомо чому продавець з Данії не підтвердив факт продажу йому вказаного т/з.

Як зазначав у своїх поясненнях ОСОБА_1 документи надані йому ОСОБА_3 виглядали як достовірні, не містили ознак підробок, виправлень або дописок, а тому у нього не виликали підозр, що документи містять неправдиві відомості. Досліджені в судовому засіданні вказані документи дійсно не містять ознак підробок, виправлень або дописок.

Отже судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 вказаний т/з не придбавав, не оплачував, а за дорученням ОСОБА_3 здійснив його перевезення до митного кордону України. При цьому, документи які стали підставою для перетину кордону України надані особисто ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав митному органу в України документи, які містять правдиві відомості, тобто не здійснив жодних дій на приховування автомобіля від митного контролю. Також, суд враховує, що ОСОБА_1 був лише перевізником.

За змістом статей 483 МК України вирішальним у кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи.

Під час судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 під час митного оформлення, жодних дій на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не вчиняв.

При цьому, судом не встановлено даних про те, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбаченою ч.1 ст. 483 МК України, чи сприяв їх вчиненню. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу. Натомість, як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів ОСОБА_1 переміщував транспортний засіб на підставі довіреності, тобто виступав в якості перевізника.Під час судового розгляду вказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_3 , який зазначив, що при видачі довіреності нотаріус використовує шаблон, в якому передбачено безліч повноважень, однак у даному випадку у повноваження ОСОБА_1 входили лише питання перевезення, а не придбання, оплата, розмитнення тощо.

Також суд звертає увагу на те, що доказом того, що ОСОБА_1 дійсно був перевізником, що підтверджено його трудовим договором укладеним з ФОП ОСОБА_5 , який займається господарською діяльністю, згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтва та ліцензії. При цьому, будь-яких порушень митних правил не вчиняв, інших протоколів про адміністративне правопорушення за порушення митних правил митними органами не складалися, що свідчить про добровістність перевізника та дотримання ним вимог чинного законодавства.

В той же час, ОСОБА_1 , як перевізник не був зобов`язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу надасть йому документи, які містять неправдиві відомості і не міг цього передбачити. ОСОБА_1 вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил, подавши митним органам пакет документів отриманих від ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 527 МК України, ст. ст. 247,283, 284, КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 483 ч.1 МК України - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко