Справа № 215/4578/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу слідує, що 24.05.2025 року по вул. Героїв Маріуполя (Тернівський район), 41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області о 23.01 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fadia» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Правопорушення було зафіксовано на службовий портативний нагрудний відеореєстратор підвищеної міцності Video Badge VB400 474726, 474746; факт руху зафіксовано на відеореєстратор Xaomi Yi Smart Dash WiFi Gray International Edition.

10.06.2025 року ОСОБА_1 надав клопотання про закриття справи, оскільки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. В своєму клопотанні зазначає, що працівниками поліції на місця зупинки в нього, всупереч вимогам п. 2.3. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не були встановленні ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначені ознаки в протоколі та Акті огляду, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови не перевірялись. Мова та координація рухів була не порушена, він нормально тримався на ногах. Запах алкоголю був відсутній, в зв`язку з тим, що він не вживав алкоголь, що також не перевірялось працівниками поліції.

ОСОБА_1 в клопотанні зазначає, що оскільки в нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, то сама пропозиція патрульного щодо проходження огляду була незаконною, та суперечила дійсним обставинам справи та Інструкції.

Також, згідно п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

При цьому в клопотанні ОСОБА_1 стверджує, що на місці зупинки він не відмовлявся від проходження огляду, та бажав пройти його на місці зупинки транспортного засобу, скільки був впевнений, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але працівники поліції наполягали саме на тому, щоб проїхати в медичний заклад, на що ОСОБА_2 не погодився.

В зв`язку з тим, що матеріали справи не містять належних та переконливих доказів його вини, просить суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№340781 від 24.05.2025 (а.с. 1), направлення водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КП КБЛПД «ДОР» (а.с.3), роз`яснення від відсторонення від права керування транспортним засобом (а.с.4), рапорт працівника поліції (а.с.5), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.7), картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.9), диск з відеозаписом (а.с.8), приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі- Порядок), та «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру і порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.п. 3, 4 Порядку, огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; - лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу свідки не залучались, а застосовувалися технічні засоби відеозапису.

Пунктом 7 Інструкції та п. 6 Порядку визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 заперечував стан алкогольного сп`яніння, поліцейським не оголошувалися в повному обсязі його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, як і права, передбачені статею 266 КУпАП, яка передбачає, в тому числі право водія, на проведення огляду на місці зупинки за допомогою технічних засобів, а в разі його незгоди з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, на проведення огляду в закладах охорони здоров`я.

При цьому, з відеозапису слідує, що при зупинці транспортного засобу, водію без роз`яснення прав, одразу пропонується проїхати до закладу охорони здоров`я, , тобто слідують пропозиції, що протирічать положенням ст. 266 КУпАП, стосовно послідовності виконання цих дій.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Інструкції, визначені ознаки алкогольного сп`яніння це: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, на підтвредження обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення до протоколу додано диск із відеофіксацією події з нагрудних камер працівників поліції, на якому відсутній факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 Інструкції, як відсутня і пропозиція пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та/або в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено та не доведено жодними належними та допустимими доказами виконання поліцейськими вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора, поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Долучений до матеріалів справи диск, наданий поліцейськими, містить відеофайли типу «МР4» з назвами clip0, clip1, clip2, clip3. Але під час перегляду відеоматеріалів, долучених до справи, відеозапис події складений не з безперервним відеофіксуванням а саме:

-Clip 0 початок о 23:00 год. до 23:02 год.;

-Clip1 початок о 23:49 год. до 23:58 год.;

-Clip2 початок о 23:59 год. до 00:01 год.;

-Clip3 початок о 23:14 год. до 23:29 год.

Також відеозапис відтворює лише запис з нагрудної бодікамери № 474746, та відеофіксацію факту руху ТЗ з відеореєстратора Xaomi Yi Smart Dash WiFi Gray International Edition. При цьому в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також зазначений відеореєстратор Video Badge VB400 №474726, але відеозапис події з даного пристрою на диску відсутній, що свідчить про внутрішню суперечність матеріалів у доказах (обставинах).

Тому суд вважає наданні відеодокази неналежними, так не має можливості надати їм відповідну належну оцінку.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що працівниками поліції в установленому законом порядку було дотримано Порядку складання протоколу, відеофіксації, належного проведення огляду на місці зупинки водія транспортного засобу та роз`яснення прав, передбачених КУпАП.

Враховуючи також позицію, викладену у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 8, суди зобов`язані всебічно і об`єктивно з`ясовувати обставини кожної справи. У разі, коли докази зібрано з порушенням закону, вони не можуть визнаватися допустимими.

Отже, докази, надані у справі, не є достатніми, належними та допустимими. Матеріали справи містять численні порушення процесуального порядку, передбаченого законодавством України. Тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутнє адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.245, 247 п.1, 251, 252, 279, 280, 283 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: