Провадження № 3/734/925/25 Справа № 734/1285/25
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., за участю захисника Черненка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

08.03.2025 о 00 год. 45 хв. на 98 кілометрі автодороги М01 в с.Кіпті Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився по місцю зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager (Драгер) 7510 ARLM-0324, проба позитивна - 1,46‰ (тест №1979). Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання. Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять будь-які фактичні дані та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. На відео зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Вважає, що оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, він повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до ст.266-1 КУпАП, і такий огляд повинен був проведений посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Відтак, оскільки ОСОБА_1 має особливий правовий статус, то для нього не поширюється положення Інструкції №1452/735 та Порядок №1103.Таким чином працівники поліції взагалі не мали права вимагати у ОСОБА_1 вчинення будь-яких дій. Крім цього, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі ознак алкогольного сп`яніння. Також, після проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейські не запитали у нього, чи згоден той з результатами, а відразу почали складати протокол, порушивши порядок та процедуру проходження огляду особою на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис є неповним та не безперервним, адже не відображає всієї картини подій, що стали підставою для складання протоколу та не містить моменту вручення направлення на проходження огляду, моменту зупинки, факту керування та руху транспортного засобу.

Дослідивши безпосередньо матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена в судовому засіданні.

Так, пунктом 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.03.2025 серії ЕПР №265413, відповідно до якого 08.03.2025 о 00 год. 45 хв. на 98 кілометрі автодороги М01 в с.Кіпті Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився по місцю зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager (Драгер) 7510 ARLM-0324, проба позитивна - 1,46‰;

- роздруківкою тесту №1079 Alcotest Drager 7510 ARLM-0324 від 08.03.2025 щодо огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 1.46 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук) було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0324. Результати огляду позитивний 1.46 ‰. У даному акті ОСОБА_1 самостійно зазначив, що з результатами огляду згоден та поставив свій підпис;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, як працівник поліції біля поста зупиняє автомобіль марки Hyundai Tucson. На запитання звідки їде, водій відповідає, що з Києва. Після цього працівник поліції запитує у водія, чи вживав той спиртний напої, на що він відповів, що вживав пиво. Під час перевірки документів встановлюється, що водієм є ОСОБА_1 . Останньому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці на приладі «Драгер», на що ОСОБА_1 відразу погоджується. Після продуття останнім приладу, результат виявився позитивними 1.46 ‰. Жодної незгоди з даним результатом ОСОБА_1 не висловлює. Після цього працівники поліції складають відносно ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Потім працівник поліції надає ОСОБА_1 акт огляду на стан сп`яніння, пропонує поставити підпис та зазначити особисто, чи згоден він з результатами огляду. На питання ОСОБА_1 , якщо він вкаже що не згоден, поліцейський відповідає, що у такому випадку потрібно буде їхати до лікарні. Після цього ОСОБА_1 відстороняють від керування транспортним засобом.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

В даній справі, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору Alcotest Drager 7510 ARLM-0324, який своєчасно пройшов калібрування, тому підстав недовіряти його показам немає, як і немає підстав для визнання неналежним доказом роздруківку з даного приладу до протоколу 1079 від 08.03.2025 та неправдивим результат проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що поліцейським під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення було застосовано належну процедуру з дозволеним спеціальним технічним засобом, висновок якого є належним та допустимим доказом.

Дії працівників поліції при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Що стосується доводів захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що працівник поліції не запитав у нього чи згоден він з результатами огляду, дані доводи повністю спростовується безперервним відеозаписом та всіма іншими доказами, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у момент зупинки його на посту в с.Кіпті, жодних зауважень та незгоди з приводу дій поліцейських та результату його огляду з використанням прибору «Драгер» не висловлював. Більше того, особисто у протоколі зазначив, що з даними результатами згоден. .

Слід відмітити, що підставою для висловлення ОСОБА_1 вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння стало суб`єктивне припущення поліцейського про перебування зазначеної особи у стані сп`яніння, яке ґрунтувалося на наявності у неї передбачених п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, ознак алкогольного сп`яніння.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 особисто підтвердив поліцейським, що вживав спиртні напої, а саме пиво, що зафіксовано на відео.

Відеозапис, що міститься у матеріалах справи не є недопустимим доказом, як вважає захисник, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тож доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому суд їх до уваги не бере і розцінює такими, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Стосовно твердження захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, встановленої ст.266-1 КУпАП, суд зазначає таке.

Згідно документів, долучених стороною захисту, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Під час судового розгляду було встановлено, що 08.03.2025 серії ЕПР №265413, відповідно до якого 08.03.2025 о 00 год. 45 хв. на 98 кілометрі автодороги М01 в с.Кіпті Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. Також стороною захисту не надано суду відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , він виконував обов`язки військової служби.

Положення статті 266-1 КУпАП стосується військовослужбовців під час проходження ними військової служби та виконання своїх обов`язків, тоді як ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, внаслідок чого, як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд критично оцінює доводи захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а відповідно до п. 13 учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з виконанням військового обов`язку або службових обов`язків. Також дана справа не пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , відтак останній не звільняється від сплати судового збору.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави грошові кошти в розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом 10 днів з дня винесення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя