Справа №461/4839/25
Провадження №3/461/1813/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

04.06.2025 о 20:10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у торговому залі магазину «Єва-1505», що за адресою: м. Львів, пл. Галицька, 15, шляхом вільного доступу, таємно викрала товар загальною вартістю 27,39 грн. без ПДВ.

Окрім цього, 16.06.2025 близько 14:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у торговому залі магазину «Єва-1505», що за адресою: м. Львів, пл. Галицька, 15, шляхом вільного доступу, таємно викрала товар загальною вартістю 190,41 грн. без ПДВ.

До суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Адміністративні матеріали складені стосовно однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку з чим підлягають об`єднанню в одне провадження із присвоєнням єдиного унікального номера справи 461/4839/24 (провадження 3/461/1813/25), оскільки їх спільний розгляд сприятиме всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У статті 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», тобто доведення вини має випливати зі сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад вказаних вище адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 477400 від 16.06.2025, серії ВАД № 477399 від 16.06.2025, до яких ОСОБА_1 зауважень не висловила, рапортами працівників поліції, долученими до протоколів, зі змісту яких встановлено, що такі відображають перебіг подій, наведених у протоколах, заявами керуючої магазином «Єва-1505» ОСОБА_2 від 16.06.2025, довідками про вартість товару.

Суд вважає, що здобуті та досліджені у ході розгляду у суді цієї справи докази є належними, допустимими та достатніми для ухвалення законного і об`єктивного рішення у справі.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена належним чином.

Згідно зі ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8цього Кодексу.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , яка на момент вчинення адміністративних правопорушень була неповнолітньою, характер вчинених правопорушень, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є захід впливу у виді суворої догани.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку.

Таким чином, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, підстав для стягнення судового збору не вбачається.

Керуючись ст. ст. 24-1, 36, 51, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи № 461/4839/25 (провадження № 3/461/1813/25), № 461/4839/24 (провадження № 3/461/1814/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присвоїти об`єднаній справі номер № 461/4839/25 (провадження № 3/461/1813/25).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП України та застосувати до неї захід впливу у виді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр КІТОВ