Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/102/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Дадим Ю. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , працюючий особою, уповноваженою на роботу з митними органами у ТОВ «Сеат Україна» (Кіровоградська область, м. Кропивницький, Фортечний район, вул. Олексія Єгорова, 40, ), визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 942039 (дев`ятсот сорок дві тисячі тридцять дев`ять) грн 29 коп. із конфіскацією цих товарів у дохід держави, а саме: шин та шинокомплектів для транспортних засобів в кількості 140 штук, загальною вартістю 1884078 (один мільйон вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімдесят вісім) грн 58 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

З протоколу про порушення митних правил № 0678/30500/24 від 08.10.2024 та постанови судді від 29.01.2025 вбачається, що 24.07.2024 в Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 23.07.2024 за № 26/26-04/7/1728, яким направлено відповідь митних органів Словацької Республіки від 09.07.2024 за № 347520/2024-2000106, на запит від 27.03.24 під № 7.7-3/20-06/4/2366, ініційований Закарпатською митницею, щодо митного оформлення товару «шини та шинокомплекти» в митних органах Словацької Республіки від словацької компанії «Ing Tech s.r.o.» на адресу ТОВ «Сеат Україна» () та його експорту з території ЄС на митну територію України.

Проведеною перевіркою, в тому числі з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 17.08.2023 о 15 год 23 хв в пункт пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці прибув транспортний засіб комерційного призначення р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 ).

Вказаним транспортним засобом на митну територію України, в митному режимі «імпорт» за попередньою митною декларацією ІМ 40 ЕА від 17.08.2023 № 23UA01U0 був переміщений товар: «шини та шинокомплекти гумові для транспортних засобів» в кількості 140 штук, загальною вагою 11249 кг (брутто).

-2-

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів водієм до митного контролю були подані товаросупровідні документи, а саме: книжку карнет TIR JX85507888 від 17.08.2023, CMR 17082023/1 від 17.08.2023 та інвойс 20230007 від 15.08.2023.

Відповідно до поданих документів відправником/продавцем товару виступала словацька компанія «Ing Tech s.r.o.» (Zuzany Chalupovej 4029/9 SK 851 01 Bratislava- mestska cast Petrzalka), отримувачем/покупцем - ТОВ «Сеат Україна», (Україна, 43023, м. Житомир, вул. Київська, 20, ), а вартість товару становила 29286,79 євро, що згідно курсу НБУ станом на 17.08.2023 складало 1168 865,08 грн.

Зазначена імпортна операція здійснювалась на підставі зовнішньоекономічного контракту від 17.03.2023 за № 1703, укладеного між покупцем ТОВ «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 та продавцем словацькою компанією «Ing Tech s.r.o.» в особі ОСОБА_4 .

Після проведення митного оформлення товару, транспортний засіб р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 був пропущений на митну територію України та 17.08.2023 виїхав із зони митного контролю митного поста «Тиса» та товар випущений у вільний обіг.

У ході попередньої перевірки були встановлені можливі ризики підміни товаросупровідних документів під час експорту товару з території Словаччини на Україну, оскільки товар на підставі експортних документів із Словаччини був доставлений автомобільним транспортом на склад угорського підприємства «Trans-Gate Kft». На вказаний товар, який на території Угорщини не вивантажувався, угорськими митними органами було оформлено книжку «Carnet TIR» та він був відправлений в Україну згідно з «Carnet TIR», накладними CMR та рахунком словацького підприємства «Ing Tech s.r.o.». При переміщені товару в Україну експортна декларація не надавалась. Тобто були виявлені ознаки, які можуть вказувати на те, що відомості про фактичного одержувача чи вартості товару, які вказані в рахунках, наданих митним органам України при імпорті товару, не відповідають даним, заявленим при їх експорті з території Євросоюзу.

У зв`язку з чим на адресу митних органів Угорщини був направлений запит № 7.7-20-06/17/7710 з метою перевірки автентичності поданих до митного контролю та митного оформлення документів на митному посту «Тиса», а також отримання копій документів, які подавались митним органам Угорщини до оформлення книжки «Carnet TIR» та копій експортної декларацій митних органів Словаччини.

12.01.2024 Закарпатською митницею від митних органів Угорщини отримана відповідь № , у якій зазначено, що до оформлення книжки «Carnet TIR» надавався рахунок автентичний тому, що був поданий митним органам України, а також попередньо для митного оформлення товару в режимі експорт надавались ще два словацьких рахунки. До листа додані копії документів, які подавались до оформлення книжки «Carnet TIR» № НОМЕР_4 від 17.08.2023, а саме експортна декларація митних органів Словаччини № 23SK5265EX32984609 від 16.08.2023 та три інвойси під одним номером № 20230007 від 15.08.2023, але різні за змістом. Проаналізувавши вказані документи встановлено наступне: відповідно до інвойсу 20230007 від 15.08.2023, який ідентичний інвойсу поданому до митного контролю митним органам України, продавцем товару є словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», покупцем - українське ТОВ «Сеат Україна» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна), а вартість товару складає 29286.79 євро; відповідно до експортної декларації митних органів Словаччини № 23SK5265EX32984609 від 16.08.2023, яка до митного контролю та оформлення митним органам України не подавалась, товар експортований із Словаччини на митну територію Україну вартістю 47207 євро. Відправником товару є словацька компанія «Ing Tech s.r.o.»,

-3-

а одержувачем українське ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна); відповідно до інвойсу № 20230007 від 15.08.2023, який до митного контролю та оформлення митним органам України не подавався, продавцем товару зазначена словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», а покупцем українське ТОВ «ГК Євротех» та вартість товару зазначена 47207 євро; відповідно до інвойсу № 20230007 від 15.08.2023, який до митного контролю та оформлення митним органам України не подавався, продавцем товару зазначено українське ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна), покупцем - словацька компанія «Ing Tech s.r.o.», а вартість товару становить -23766 євро.

Виходячи з вищенаведеного можна констатувати, що товар на території Угорщини протягом дня - 15.08.2023 був перепроданий два рази.

Вищезазначене стало підставою для ініціювання та направлення запиту на адресу митних органів Словацької Республіки.

У відповіді митних органів Словацької Республіки від 09.07.2024 за № 347520/2024-2000106, зазначено, що продавець експортував товари з митної території ЄС на територію України. Товари були випущені у митний режим експорту у відповідності до митної декларації 23SK5265EX32984609.

Продавець одержав оплату за товар на підставі контракту № 1703, укладеного між компанією ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна) та продавцем. В умовах оплати за вищевказаним контрактом є клаузула (у міжнародному праві означає - доповнення, особливо важливе положення в договорі, юридичному документі), що дозволяє ТОВ «ГК Євротех» делегувати оплату за товар третій стороні, а саме покупцеві. Цей факт був доведений наданням на розгляд свідоцтв з банківського рахунку.

За даними компетентної митниці, жоден з рахунків, згаданих у запиті (це рахунки, надані на розгляд в ході митного оформлення імпорту в Україні) не був занесений до бухгалтерії продавця. Виконавчий директор продавця заявив, що він не розуміє, що це за документи.

До листа митних органів Словацької Республіки додані наступні копії: зовнішньоекономічного контракту № 1703 від 17.03.2023, укладеного між українським підприємством - покупцем ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна) та словацькою компанією продавцем «Ing Tech s.r.o.»; експортної декларації митних органів Словаччини № 23SK5265EX32984609 від 16.08.2023; CMR № 953991; інвойсу № 20230007 від 15.08.2023; фактури № 2023/0007 від 15.08.2023; пакувального листа № 20230007 від 15.08.2023.

Відповідно до вищевказаних документів відправником/продавцем товару «шини та шинокомплекти» виступало словацьке підприємство «Ing Tech s.r.o.» (Zuzany Chalupovej 4029/9 SK 851 01 Bratislava - mestska cast Petrzalka), отримувачем/покупцем ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська 20, 10024 м. Житомир, Україна), а товар експортований в Україну за ціною 47207 євро, що згідно курсу НБУ станом на день переміщення (17.08.2023) складало 1884078,58 грн.

Також встановлено, що зовнішньоекономічний контракт № 1703 від 17.03.2023, наданий митними органами Словацької Республіки, на підставі якого проводилась зовнішньоекономічна експортна операція з території Євросоюзу, укладений між українським підприємством - покупцем ТОВ «ГК Євротех» (вул. Київська, 20, 10014 Житомир, Україна) та словацькою компанією продавцем «Ing Tech s.r.o.». В розділі 5 пункті 6 контракту зазначено - «Також Покупець може передоручити оплату за товар третій стороні, а саме ТОВ «Сеат Україна» код 44404510».

Разом з тим, митним органам України, як підставу для здійснення вищевказаної імпортної операції та митного оформлення товару, наданий зовнішньоекономічний

-4-

контракт № 1703 від 17.03.2023, укладений між українським підприємством - покупцем ТОВ «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 та словацькою компанією - продавцем «Ing Tech s.r.o.» в особі Світлани ІВАНОВОЇ. Також, у розділі 5, зазначеного контракті, пункт 6 відсутній.

З метою з`ясування обставин здійснення митного оформлення вищевказаних товарів на території Євросоюзу, на адресу керівника ТОВ «ГК Євротех» () Закарпатською митницею направлений лист запит від 21.08.24 за № 7.7-20/20-02/13/4059.

Станом на 08.10.2024 відповіді не отримано.

На неодноразові виклики до митниці для з`ясування всіх обставин директор ТОВ «Сеат-Україна» ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_1 , який станом на 17.08.2023 займав посаду директора ТОВ «Сеат Україна» (), вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «шини та шинокомплекти гумові для транспортних засобів» в кількості 140 штук, загальною вагою 11249 кг (брутто)», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.

Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На постанову суду захисник-адвокат Дадим Ю. М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови від 29.01.2025 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 на день переміщення товару, а також на день його митного оформлення та подання декларації, перебував на посаді керівника ТОВ «Сеат Україна». Наведені обставини свідчать про невідповідність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 494 МК України, а тому на основі даних такого документу в розумінні ст. 251 КУпАП, суд не може встановлювати наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Переміщений товар агентом з митного оформлення ТОВ «Арта 2022 відповідно до договору на надання митно-брокерських послуг від 09.06.2022 № Б/Н був заявлений до митного оформлення та випущений у вільний обіг митного поста «Тиса». Матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював громадянин ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 декларування товарів не здійснювалось, митна вартість товарів не заявлялась. Відтак, митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Сама по собі наявність у особи повноважень керівника підприємства, яке є одержувачем товару, без вчинення дій, які зазначені у диспозиції частини першої статті 483 МК України, не вказує на наявність у особи складу даного адміністративного правопорушення, навіть у випадку, коли такі дії були вчинені іншими особами. Можливість керівника підприємства уповноважити іншу особу на проведення декларування вбачається із положень статті 265 МК України. Як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України, митний орган посилається на інформацію та копії документів,

-5-

надані митними органами Словацької Республіки (лист 347520/2024-2000106 від 09.07.2024) та Угорської Республіки (№ ). Разом з тим, зазначені документи складені іноземною (англійською) мовою, наявний у матеріалах справи переклад здійснений невстановленою особою, документи не містять апостилю для посвідчення автентичності. Митним органом також не надано доказів на підтвердження того, що трудові (службові) обов`язки директора ТОВ «Сеат Україна» передбачають відповідальність за додержання зазначеним підприємством вимог, встановлених МК України. У силу положень МК України власник товару підлягає відповідальності лише в тому випадку, коли він здійснював декларування товару або, з метою приховування від митного контролю, особисто вчиняв дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Дадим Ю. М. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду за допомогою смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Дадим Ю. М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Також приймається до уваги заяви захисника про можливість розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Дадим Ю. М. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для

-6-

проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0678/30500/24 від 08.10.2024, даними «Carnet TIR JX85507888», інвойсами 20230007 від 15.08.2023, відповіддю митних органів Словацької Республіки від 09.07.2024 за № 347520/2024-2000106 на запит від 02.04.24 №26/26-04/11/855, рахунком-фактурою № 20230007 від 15.08.2023, міжнародно-транспортною накладною CMR 17082023/1, митною декларацією ІМ40ЕА № 23UA01U0, міжнародно-економічним договором № 1703 від 17.03.2023, відповіддю ТОВ «АРТА 2022» від 27.08.2024 за № 27, договором про надання митно-брокерських послуг від 09.06.2022 за № 09/06/1, повідомленням № 183 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор оперативного відділу № 2 УБК ПМП Закарпатської митниці Талій Й. Й., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказувалось у суді першої інстанції, і не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею першої інстанції, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. Тому жодних підстав для висновку про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 486, 489 МК України, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував усі обставини справи, дослідив у судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив мотивоване, законне рішення.

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги таке.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

-7-

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Склад правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, характеризується наступними складовими.

Об`єктом правопорушення є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Об`єктивною стороною правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Суб`єктом правопорушення є осудна особа, яка досягла 16-річного віку, а також посадова особа підприємства. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст. 483 МК України не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

-8-

Згідно п. 28 ст. 4 МК України митні правила - це встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митний орган Митним кодексом та іншими законами України.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 МК України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

За приписами до п. 3 ч. 1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 МК України митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митний орган, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом. За ч. 2 вказаної статті особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Згідно п. 24 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших

-9-

державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу; 9) пост-митний контроль.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з п. 8 та п. 63 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно з правилами ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Апеляційним судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТА 2022» в особі директора ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сеат Україна» в особі директора ОСОБА_1 укладено договір № 09/06/1 про надання митно-брокерських послуг від 09.06.2022.

Отже, ОСОБА_1 , який станом на 15.08.2023 займав посаду директора ТОВ «Сеат Україна» (), вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «шини та шинокомплекти гумові для транспортних засобів» в кількості 140 штук, загальною вагою 11249 кг (брутто)», з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.

Тобто відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства та являється суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги захисника протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України.

Як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги щодо перекладу на українську мову наданих на запит компетентними митними органами Словацької Республіки та Угорської Республіки документів не додано доказів, які б підтверджували кваліфікацію перекладача, що в свою чергу свідчить про неналежність та недопустимість указаних доказів (документів).

При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує те, що в ході апеляційного перегляду справи суду не надано будь-яких доказів про недостовірність перекладу документів, які надійшли від митних органів Угорської Республіки

-10-

та Словацької Республіки, доводи апеляційної скарги про те, що цей переклад здійснений невстановленою особою, документи не містять апостилю для посвідчення автентичності, не можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Документи, які надійшли від вказаних іноземних митних органів є офіційними документами, отриманими на запит митних органів України. Суду не надано доказів про те, що ці документи містять недостовірну інформацію, а тому суд не приймає до уваги доводи апеляції, про те, що вони є неналежними доказами. Водночас, викладені у цих документах відомості дозволяють встановити такі необхідні дані, як найменування відправника та постачальника, виду товару, його кількості та ціни, відомостей про перевізника та транспортного засобу, у якому здійснювалося відповідне перевезення товару, складених експертних декларацій тощо.

При цьому, під час проведення перевірки Закарпатською митницею Держмитслужби, ОСОБА_1 неодноразово викликався для надання пояснень в рамках проведення митної перевірки, та мав можливість знайомитися з матеріалами справи та заявляти клопотання, а також не позбавлений був можливості особисто та через свого захисника надати суду такі пояснення та спростувати достовірність здійсненого працівниками митниці перекладу документів, чим у свою чергу не скористався.

Більш того, митним органом надано ряд документів, долучених на запит компетентними митними органами Словацької Республіки та Угорської Республіки, з їх офіційним перекладом на державну мову, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі наявні у справі докази є належними, допустимими та достовірними, та такі є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому, вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання захисника на неповноту дослідження усіх доказів, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Отже, наведені вище обставини беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 с. 483 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача та вартості товару.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, врахувавши обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дав належну оцінку

-11-

наявним у справі доказам, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, а тому накладене на щодо ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає, передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що з метою підтвердження зазначених у апеляційній скарзі доводів стороною захисту не заявлялось клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях щодо ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Дадим Ю. М., не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги з наданням доказів в їх підтвердження.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Дадим Ю. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2025 щодо ОСОБА_6 - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя