ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495 від 30.04.2025 року, ОСОБА_1 30.04.2025 року о 22:07 год. у м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 120, керував електросамокатом «Ока і400», потужністю 700В, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер», а також у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, захисник Швець К.О. надала до суду клопотання про здійснення судового розгляду за її та ОСОБА_1 відсутністю.

Також, від захисника Швець К.О. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивуючи подане клопотання захисник послалась на те, що ОСОБА_1 не керував електросамокатом, а фактично котив електросамокат для паркування в той момент коли до нього підійшли патрульні поліцейські, більш того в матеріалах провадження відсутні будь-які докази зупинення транспортного засобу. Окрім того, відео, що долучено до матеріалів справи з автомобільного відеореєстратора патрульних поліцейських «Zomai» не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Також, патрульними поліцейськими не було повідомлено ОСОБА_1 , про право на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тобто останніми порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Посилаючись на викладені обставини, захисник просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що притягуваний та його захисник будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в суді, не з`явились, суд оцінює таку поведінку сторони захисту, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також частиною 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495 від 30.04.2025 року, ОСОБА_1 30.04.2025 року о 22:07 год. у м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 120, керував електросамокатом «Ока і400», потужністю 700В, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер», а також у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога відмовився.

Разом із цим, викладені у вищезазначеному протоколі обставини не відповідають фактичним обставинам.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495 від 30.04.2025 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Проте, з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, що працівник поліції формально зазначив через досить тривалий час спілкування з ОСОБА_1 , що в нього присутній запах алкоголю, при цьому будь-якого огляду водія на встановлення ознак алкогольного сп`яніння, про які ідеться в протоколі, зокрема різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, працівниками поліції проведено не було та притягуваному не повідомлялось.

Окрім того, з долученого до протоколу відеозапису з нагрудного відео реєстратора працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер», водночас працівники патрульної поліції незважаючи на незгоду ОСОБА_1 з проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, в порушення вимог п. 7 розділу І Інструкції та ч. 3 ст. 266 КУпАП не направили останнього до медичного закладу задля проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає такі дії працівників патрульної поліції є непрофесійними, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порушення ст. 266 КУпАП, не задокументований у встановленому порядку.

Більш того, працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495 від 30.04.2025 року зазначені відомості, які не відповідають дійсності, зокрема відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що спростовуються долученим до протоколу відеозаписом з нагрудних боді-камер працівників поліції.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога про що ідеться в протоколі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин порушення працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, зокрема через порушення працівниками поліції процедури огляду особи на стан сп`яніння, суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам, викладеним у клопотанні захисника Швець К.О.

Водночас, суд вважає неприпустимими зазначені у постанові непрофесійні дії працівників поліції, що фактично призвели до незаконного складення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495 від 30.04.2025 року обставини не відповідають фактичним обставинам зафіксованим на нагрудному відеореєстраторі працівника поліції, що є підставою для повідомлення начальника Управління патрульної поліції в Одеській області для вжиття відповідних заходів реагування.

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Копію постанови направити начальнику Управління патрульної поліції в Одеській області для відома та вжиття заходів реагування щодо працівників поліції в Одеській області, які 30.04.2025 року складали протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №316495, відносно ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/10111/25

Номер провадження №3/522/3717/25

Головуючий суддя Русєва А.С.