ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі адвоката Станіслава Гіммельфарба,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військового пенсіонера, - за статтею 124 та за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 30 травня 2025 року надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №136979 від 24 травня 2025 року, цього дня в 18-15 год по вул. Андрія Кузьменка в с. Станіславчик водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події та у медичному закладі КНП «Жмеринська ЦРЛ» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також відносно ОСОБА_1 24 травня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136978 за фактом того, що цього дня о 18-15 год по вул. Андрія Кузьменка, 9 в с. Станіславчик водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечного інтервалу, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого паркан та автомобіль отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, чим завдано матеріального збитку. Відповідальність за що передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідні протоколи були складені інспектором СРПП Жмеринського РВП Гвяздовським П.Ю. про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою судді від 1 липня 2025 року справи об`єднано для розгляду в одному провадженні.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 Кримінального кодексу України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 . Вони з ОСОБА_1 колишні бойові побратими. Так, 24 травня 2025 року ОСОБА_1 на своєму автомобілі приїхав до нього в гості в с. Станіславчик. Вони вирішили разом поїхати в ліс по гриби на автомобілі, алкоголю не вживали. Коли вони приїхали з лісу близько 16 год, то ОСОБА_1 припаркував автомобіль на вул. Андрія Кузьменка, біля його будинку і вони пішли в середину будинку, де вечеряли та вживали алкогольні напої. Пізніше, під час вечері почули крик сусідки ОСОБА_3 , вийшли і вона їх повідомила, що ОСОБА_1 пошкодив її паркан, однак такого не було, вони це заперечували, тому виникла сварка і сусідка викликала працівників поліції. По приїзду поліцейських вони їм пояснили, що факту ДТП не було, а також, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, однак вони все одно склали відносно ОСОБА_1 два протоколи, оскільки про це їх просила ОСОБА_4 . ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не було підстав його проходити, так як він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що від живе в АДРЕСА_2 . Так, 24 травня 2025 року близько 16-00 17-00 год, коли він збирався вечеряти, то вийшов на город, щоб зірвати зелені та бачив, як по вулиці проїхав автомобіль «Mitsubishi Outlander», припаркувався, з нього вийшов ОСОБА_6 та його товариш. Бачив, як автомобіль рухався та під час руху в паркан не в`їжджав. Потім він пішов до будинку і через деякий час почув крики сусідів, які живуть через два будинки від ОСОБА_2 . Їх прізвище ОСОБА_7 . Чув, що вони звинувачували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в пошкодженні паркану, однак він бачив, що паркан не був пошкодженим.

Адвокат Гіммельфарб С.О. в судовому засіданні пояснює, що працівники поліції склали незаконні протоколи з грубим порушенням матеріального та процесуального права. Матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що є основною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння та здійснення ним наїзду на паркан. Механічні пошкодження, які були виявлені на автомобілі ОСОБА_1 , не свіжі, по часу не відомо, коли виникли, однак не 24 травня 2025 року. В протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено час та місце вчинення правопорушень, не вказано всіх свідків, які були присутні при складанні протоколів. На відео чути, як ОСОБА_4 , за викликом якої приїхали працівники поліції, спочатку каже, що не бачила факту наїзду автомобіля на її паркан, а потім через деякий час вже бачила, тобто сама собі суперечить. Отже, немає жодних доказів факту наїзду на паркан та керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, а отже і підстав проходити огляд на стан сп`яніння не було. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу відносно ОСОБА_1 просить закрити.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де невірно зазначено час та місце вчинення правопорушення, оскільки як встановлено в судовому засіданні по вул. Андрія Кузьменка, 9 проживає свідок ОСОБА_2 , а зі слів ОСОБА_3 , які чути на відео, пошкоджено паркан її домоволодіння; протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; схему ДТП, відповідно до якої автомобіль в`їхав в паркан по АДРЕСА_2 , де проживає свідок ОСОБА_2 та немає паркану ОСОБА_3 ; рапорт про надходження повідомлення 24 травня 2025 року о 18-22 год на спецлінію 102 від ОСОБА_3 , про те що в АДРЕСА_2 , двоє військових осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, заїхали їй в паркан; заяву ОСОБА_8 начальнику поліції, яка просить зафіксувати факт пошкодження паркану її домоволодіння, внаслідок ДТП - ця заява не зареєстрована і на ній відсутня резолюція; письмове пояснення ОСОБА_8 , відповідно до якого автомобіль «Mitsubishi Outlander» пошкодив її паркан, чим завдав шкоди на суму 300 грн; та фото автомобіля, які не описано та не підписано, що на них зображено.

У судовому засіданні було оглянуто відеодиски, додані працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, перше відео розпочинається з того, як відбувається конфлікт між ОСОБА_2 та сусідами, ОСОБА_4 показує працівникам поліції пошкоджений, з її слів, паркан, однак видимих ознак пошкодження паркану на відео не видно. В подальшому на відео видно, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та він відмовляється, оскільки немає для цього підстав. На відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів свідків та захисника, що також підтверджено оглянутим відеодиском, ОСОБА_1 24 травня 2025 року о 18-15 год перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак жодним доказом не підтверджено, що він керував автомобілем у такому стані і не підтверджено, що він вчинив ДТП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною.

Частина перша статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ