Справа № 595/953/25
Провадження № 3/595/389/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючої,-

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425192 від 23 червня 2025 року, 22 червня 2025 року о 23.00 год. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї дитини, ОСОБА_2 , 2015 р.н., оскільки розпивала за місцем проживання алкогольні напої та допустила безлад у будинку, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ВАД № 425192 від 23 червня 2025 року, де їй було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 03 липня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді. Копію протоколу ОСОБА_1 отримала, про що проставила підпис у відповідній графі.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1);

Суб`єкт адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Отже, як слідує з наведених вище норм, ухиленням від виконання батьківських обов`язків повинна вважатись не будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Однак, протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами, не підтверджено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема письмових пояснень ОСОБА_3 від 23.06.2025, йому відомо, що 22.06.2025 близько 23.00 год. його колишня дружина ОСОБА_1 вживала у себе вдома алкогольні напої, свідком чого була їхня спільна донька ОСОБА_2 , 2015 р.н.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 23.06.2025, 22.06.2025 близько 23.00 год. її донька, ОСОБА_1 , вживала по місцю проживання алкогольні напої, чим ухилилась від виконання передбачених законом батьківських обов`язків. Свідком цього була її донька, ОСОБА_2 , 2015 р.н.

За даними акту обстеження умов проживання № 30 від 23.06.2025, складеного комісією Служби у справах дітей Золотопотіцької селищної ради, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки смт Золотий Потік Чортківського району Тернопільської області. Умови проживання хороші, задовільні, кімнати великі, світлі, частково вмебльовані, водопровід присутній, опалення газове. В кімнатах не прибрано, в будинку майже немає побутової техніки. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дівчинка має свою кімнату, облаштоване місце для відпочинку, сну. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (матір). Стосунки між мамою та дітьми напружені, зникло взаєморозуміння, підтримка. Мати не приділяє достатньо уваги своїм дітям, що призводить до непорозумінь. Мати пообіцяла виправити свою поведінку по відношенню до своїх дітей, змінивши свій спосіб життя, приділяти достатньо уваги дітям і знайти з ними спільну мову.

Згідно характеристики № 136, виданої Золотопотіцькою селищною радою Чортківського району Тернопільської області 24 червня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на реєстраційному обліку за адресою в АДРЕСА_1 . Виховує трьох дітей. До адміністративної відповідальності щодо невиконання своїх батьківських обов`язків попередньо не притягувалась.

З матеріалів справи слідує, що склад адміністративного правопорушення не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які б давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відтак, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення, за вчинення якого вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП України. При складанні протоколу стосовно останньої інспектором поліції не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення: які саме дії ОСОБА_1 призвели до ухилення від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, які б указували на наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. Крім цього, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, а також чи остання перебуває на обліку в закладі охорони здоров`я.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зважаючи на вищенаведене, працівниками поліції не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не встановлено всі фактичні обставини, які мали місце 22.06.2025 та не надано їм належної правової оцінки.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Тхорик