Справа № 589/1612/25
Провадження № 3/589/1570/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді Курбанової А.Р., за участі секретаря судового засідання Поронько Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , захисника Глуха М.В., розглянувши в залі суду в м. Шостка матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2025 року о 11 год. 47 хв. в Сумській області, м. Шостка по вул. Механізаторів біля буд. 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблок Forte 1050G з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 01.07.2025 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що їхав не по дорозі, а їздив по своїй земельній ділянці, на якій розкидував гній. Захисник підтримав раніше заявлене клопотання про закриття провадження у даній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена. Зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту керування особою саме транспортним засобом, а не будь-яким іншим спеціальним механічним пристроєм, яким являється бензиновий грунтофрез «Forte 1050G» ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п. 2.5 ПДР. Адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку вказаного огляду, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються матеріалами справи:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 167478 від 23.03.2025 року;

- відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоблоком з причепом, на місці зупинки поліцейський запропонував ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці шляхом продуття газоаналізатора або в медичному закладі, на що той відмовився, зазначивши, що «випив чарочку». Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються із вказаним відеозаписом, наданим на диску.

З довідки, виданої поліцейським з РПП СПД №1 (м.Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Алексейцевим С., вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.08.2010 року (категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», «D1», «D»).

Покликання адвоката Глуха М.В. на те, що назва механічного пристрою не мотоблок, а бензиновий грунтофрез «Forte 1050G», який не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Грунтофреза це сільськогосподарський інструмент, який використовується в якості навісного обладнання на трактори та мінітрактори. Мотоблок - це універсальний мобільний енергетичний засіб на базі одновісного шасі, різновид малогабаритного трактора. Тому можна вважати, що безиновий грунтофрез є одним з різновидів мотоблоків.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, таким чином мотоблок і є таким механізмом.

Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна.

За визначеннями, наведеними в п.1.10 Правил дорожнього руху України:

-водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

-транспортний засіб- пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб -транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Тобто, проаналізувавши дані визначення можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує, тощо.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Отже, наведені дані надають можливість встановити, що вказаний мотоблок є транспортним засобом в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що він їхав не по дорозі, а перебував на своїй земельній ділянці судом до уваги також не приймаються, адже приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водію надано право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку. При цьому Правила дорожнього руху він має дотримуватися при керуванні транспортним засобом, де б воно не відбувалося.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, обставини, на які покликається сторона захисту, суд вважає необґрунтованими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, що встановлено ст. 251 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними поліцейським доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає.

Щодо доводів про порушення прав ОСОБА_1 через нероз`яснення йому ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, то вказані доводи судом до уваги не примаються, оскільки за змістом протоколу ОСОБА_1 такі права роз`яснені та такі ним були реалізовані, зокрема, останній скористався правом на залучення захисника під час судового розгляду, заявлення клопотань і подачі доказів. Тобто останньому було забезпечено право на захист.

В своєму рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 був зобов`язаний не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у передбачені законом порядок і спосіб.

Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення відноситься до категорії грубих і негативно впливає на безпеку на дорогах.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а відтак вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь держави, перерахувавши вказані кошти за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Сумській обл./Сумська обл./21081300, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0018001, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., перерахувавши вказані кошти за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача за МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код ЄДРПОУ Шосткинського міськрайонного суду Сумської області: 26440765, пункт таблиці - 5, призначення платежу: 101; ; судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави за рішенням № 589/1612/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова