Справа № 167/397/25
Номер провадження 3/167/232/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення.

20 квітня 2025 року о 16 год 34 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись з вул. Незалежності, 109 м. Рожище в напрямку с. Копачівка, в порушення вимог п. 20.5в Правил дорожнього руху України виїхав на заборонений сигнал світлофора.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Позиція учасників справи та процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Згідно поданих письмових пояснень захисника Замлинського С. С., 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 був мобілізований та на даний час перебуває на військовій службі.

25 квітня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Замлинським С. С. через підсистему «Електронний суд» надіслано письмові пояснення, згідно яких зазначає, що 20 квітня 2025 року орієнтовно з самого ранку і до 17 год залізничний переїзд у м. Рожище перебував у неналежному технічному стані під час експлуатації. Зокрема, шлагбауми були опущеними, світловий сигнал горів червоним та працювало звукове попередження. Зазначає, що фактичне регулювання руху через переїзд здійснювала працівниця АТ «Українська залізниця» у ручному режимі за допомогою жовтого прапорця, особисто надаючи водіям дозвіл на проїзд. Вказує, що перед переїздом на колії стояв товарний поїзд, який обмежував огляд з боку іншої колії. Працівник залізниці за допомогою жовтого прапорця подала ОСОБА_1 дозвіл на проїзд і останній діючи добросовісно і у повній довірі до компетенції чергового розпочав перетин переїзду. Однак в момент проїзду на сусідній колії рухався пасажирський потяг, який внаслідок обмеженої видимості не був своєчасно помічений, що призвело до зіткнення. З посиланням на п. 1.10, 8.3 Правил дорожнього руху України зазначає, що у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел чи необережність як форми вини, оскільки його поведінка була обумовлена прямою вказівкою чергового на залізничному переїзді та мала переважну силу над технічними засобами регулювання. Разом з цим вказав, що відповідно до практики Верховного Суду, зокрема постанови Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 632/313/16-к; постанови Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 130/720/17; постанови Верховного суду від 26 січня 2021 року у справі № 537/1916/18 у разі, коли дії водія зумовлені діями чи вказівниками інших учасників відповідальність водія виключається, якщо не встановлено, що він міг і повинен був передбачити наслідки. При вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. Ураховуючи вищенаведене просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

14 травня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Замлинським С. С. через підсистему «Електронний суд» надіслано додаткові пояснення в яких зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 20 квітня 2025 року ОСОБА_1 було зазначено про те, що він з протоколом згідний. Однак згода була надана в особливо емоційному стані, а саме: безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, в умовах сильного психологічного потрясіння та стану афекту, що не дозволяло об`єктивно оцінити ситуацію і повністю усвідомлювати зміст та юридичні наслідки своїх дій, без належного роз`яснення прав (не визнавати провину, надавати пояснення, користуватися правовою допомогою), без ознайомлення з усіма доказами. Вказує, що також перед автомобілем ОСОБА_1 їхав інший транспортний засіб, водій якого також проїхав переїзд у момент опущених шлагбаумів. 20 квітня 2025 року ОСОБА_1 двічі перетинав вказаний залізничний переїзд на підставі вказівки чергового по переїзду, яка жестами (жовтим прапорцем) вказувала на дозвіл руху. Зазначає, що у момент події ОСОБА_1 бачив, як чергова знову жовтим прапорцем закликала автомобілі, які рухалися перед ним та його автомобіль проїжджати опущені шлагбауми, тому ОСОБА_1 маючи попередній аналогічний досвід сприйняв це як безпечний і дозволений сигнал для руху. Разом з цим вказує на процесуальні порушення при оформленні справи, а саме: не зазначено хто є свідком, а хто потерпілим, ОСОБА_2 не підписував протокол в розділі «Свідки або потерпілі», відеозапис, який долучено до матеріалів справи, фактично не міг бути створений або переданий на диск поліцейським до моменту підписання протоколу, оскільки в нього не було необхідних технічних засобів (комп`ютера з оптичним приводом). Вказує, що ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки діяв у відповідності до сигналів чергової, яка виконувала функції регулювальника руху, як це передбачено Правилами дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Замлинським С. С. будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв/клопотань не подавав. В телефонному режимі повідомив секретаря судового засідання про його зайнятість у слідчих діях за місцем роботи та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

У зв`язку з не визнанням вини, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, до суду для надання пояснень у справі викликано поліцейського, який склав протокол.

Особа, яка склала протокол поліцейський Юрдамян Д. Т. в судовому засіданні показав, що 20 квітня 2025 року о 16 год приїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди водій на ім`я ОСОБА_3 повідомив, що коли він під`їхав до переїзду шлагбаум був опущений та світловий сигнал горів червоним. ОСОБА_1 почав переїжджати колії і побачив, що їде потяг, почав більше газувати, проте не встиг і сталася дорожньо-транспортна пригода та повідомив, що 5 хв назад, коли він їхав його пропускала чергова. Поліцейський зазначив, що безпосередньо на місці ДТП відібрав пояснення у ОСОБА_1 , чергової по переїзду, машиніста поїзда. На місце дорожньо-транспортної пригоди приїхала карета швидкої допомоги, запитували ОСОБА_1 про стан його здоров`я, на госпіталізації не наполягав, пізніше вони з ним розмовляли у відділі поліції, останній реагував адекватно. Зазначив, що у відділі поліції під час складання протоколу показували відео ОСОБА_1 з телефону, оскільки в них є доступ до камер відеонагляду, він зачитував особі, щодо якої складено протокол права, передбачені ст. 268 КУпАП, присутності захисника при складенні протоколу останній не просив та виражав свою згоду з вчиненим ним адміністративним порушенням. Пояснив, що в протоколі міститься його підпис та особи, стосовно якої складено протокол. Зазначив, що того дня ОСОБА_4 була черговою та здійснювала регулювання проїзду переїзду. Зауважив, що перед автомобілем ОСОБА_1 перед шлагбаумом стояв автомобіль «Ауді», який після сигналу регулювальника «стоп» розвернувся та поїхав на вул. Шевченка. Під час відтворення відеозапису в судовому засіданні, звернув увагу суду, що регулювальник робить жест руками про заборону руху та направляється до службового приміщення, а оглянувшись знову почала робити хаотичні рухи.

Суддя, заслухавши захисника, особу, яка склала протокол, свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.

Норми права, які застосовує суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 123 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Частиною 2 ст. 123 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з п. 20.5в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, залізничний переїзд - це перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Пункт 8.3 ПДР визначає, що сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обов`язковими для виконання. Водії та пішоходи повинні виконувати додаткові вимоги регулювальника, навіть якщо вони суперечать сигналам світлофорів, вимогам дорожніх знаків і розмітки.

В п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Оцінка судді щодо фактичних обставин справи та висновки.

Суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП доводиться дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306534 від 20 квітня 2025 року, копією пояснень ОСОБА_5 від 20 квітня 2025 року, копією пояснень ОСОБА_1 від 20 квітня 2025 року, копією пояснень ОСОБА_6 від 20 квітня 2025 року, відеозаписом WhatsAppVideo 2025-04-21at11.00.13.

Так, зокрема допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює в акціонерному товаристві «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Ківерцівська дистанція колії» на посаді чергової по переїзду ВПС «Ківерцівська дистанція колії» та 20 квітня 2025 року перебувала на чергуванні. Вказала, що цього дня о 15 год 38 хв прибув вантажний поїзд з сторони м. Ківерці, кількість вагонів якого становила 68 шт. Така кількість вагонів перешкоджала технічно підняти шлагбаум та вимкнути звуковий сигнал світлофора, що в свою чергу спричинило велике скупчення транспортних засобів по обидві сторони переїзду. Зважаючи на це, вона зателефонувала до диспетчера Рожищенської станції та ураховуючи стоянку вантажного поїзда впродовж години, отримала дозвіл пропускати проїзд транспортних засобів через переїзд в ручному режимі. Одночасно диспетчер повідомив, що будуть проїжджати два поїзда. Зазначила, що її посадовою інструкцією передбачено її право в ручному режимі здійснювати регулювання проїзду колій автомобілями. Вказала, що зустрівши перший поїзд Ковель-Ужгород на посту безпеки, повернулась до шлагбаума і продовжила регулювати проїзд автомобілями залізничного переїзду до того моменту поки не почула з гучномовця про наближення другого поїзда Хелм-Дніпро, подавши ручним сигналом «стоп» (перехрещені руки перед собою) заборонила подальший рух автомобілів через переїзд та розвернувшись в напрямку поста безпеки почала рух до нього. Ідучи почула сигнал поїзда та повернувши голову побачила початок локомотива і що автомобіль «Mazda» об`їжджає шлагбаум та виїжджає на колію, вона кинулась бігти назад махаючи руками, проте вже було пізно, зіткнення відбулось миттєво, запобігти ДТП у неї не було можливості. Зауважила, що до того як вона показала забороняючий знак руху автомобіль «Mazda» (учасник ДТП) не був першим перед шлагбаумом. Далі вона відповідно до посадової інструкції зірвала пломбу, увімкнула загороджуючий світлофор, викликала швидку, поліцію і Ківерцівську дистанцію колій. Зазначила, що підійшовши до водія автомобіля «Mazda» запитала: «Куди ти ж їхав?» на що він відповів «Ви 5 хв тому пропускали автомобілі і я вже проїжджав, хотів проїхати назад і в зворотньому напрямку». Від надання медичної допомоги водій відмовився.

Перевіряючи доводи захисника Замлинського С. С. щодо необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя виходить з такого.

На доданому до протоколу відеозаписі (файл «WhatsAppVideo 2025-04-21at11.00.13») зафіксовано факт руху транспортного засобу «Mazda 6» через залізничний переїзд в м. Рожище. Під час відтворення відеозапису в судовому засіданні, в тому числі за участі особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, захисником стверджено про фіксування руху автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Досліджений відеозапис доводить безсумнівно та об`єктивно не лише факт руху через залізничний переїзд, а й факт того, що регулювальник руху (чергова переїзду) в момент об`їзду автомобілем «Mazda 6» вже не дозволяла транспортним засобам здійснювати рух через переїзд, а розвернулась і прямувала в сторону поста безпеки і раптово обернувшись почала хаотично махати руками транспортному засобу. На переконання судді, відеозапис WhatsAppVideo 2025-04-21at11.00.13 об`єктивно та достовірно відтворює фактичні обставини вчинення водієм автомобіля «Mazda 6» адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Крім цього, такі обставини вчинення адміністративного правопорушення послідовними, логічними поясненнями ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 .

Також вказані обставини стверджуються долученим до матеріалів справи захисником записом з відеореєстратора ДТП-ЖД-Рожище-Вавринчук_2025_04.

Суддя відхиляє твердження захисника про те, що поведінка ОСОБА_1 була обумовлена прямою вказівкою чергового на залізничному переїзді та мала переважну силу над технічними засобами регулювання і відповідно дозволяла його рух через залізничний переїзд не зважаючи на забороняючий сигнал світлофора з огляду на встановлені під час судового розгляду вище указані обставини та наведені докази.

Суддя відхиляє доводи захисника Замлинського С. С. про те, що при складанні протоколу за ч. 2 ст. 123 КУпАП працівник поліції не ознайомив ОСОБА_1 з правами, які зазначені у ст. 268 КУпАП, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. .63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, залучення захисника не надходило. Дані обставини також ствердив в судовому засіданні поліцейський Юрдамян Д. Т. посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає необґрунтованими твердження захисника, що згода виражена в протоколі про адміністративне право прошення ОСОБА_1 була надана в особливо емоційному стані, а саме: безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, в умовах сильного психологічного потрясіння та стану афекту, оскільки останній свідомо відмовився від надання медичної допомоги, що стверджується адміністративними матеріалами та безпосередню поясненнями наданим в судовому засіданні особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та свідка ОСОБА_7 . Доказів перебування ОСОБА_1 (висновку експерта тощо) суду не подано.

На переконання судді, досліджені в судовому засіданні докази є взаємопов`язаними та такими, що узгоджуються між собою, та в сукупності підтверджують наявність обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306534 від 20 квітня 2025 року, поза розумним сумнівом.

Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 123 КУпАП, тобто в`їзд на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора.

Накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, суддя доходить висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах мінімального стягнення санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одночасно з цим, суддя не вбачає правових підстав для застосування до ОСОБА_1 оплатного вилучення транспортного засобу марки «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказаний транспортний засіб останньому не належить, що стверджується його реєстрацією G51252.

Призначаючи покарання, суддя виходить з принципу необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 40-1, 123, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Суддя І. Т. Гармай