Справа № 570/1648/25
Номер провадження 3/570/806/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

21 березня 2025р. о 23 год. 29 хв. на вул. Ганни Дмитришиної, 1 в с. Грушвиця Перша Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2150-120-20, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння: 1,42 ‰. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення повістки за адресою зареєстрованого місця проживання, що зазначена у протоколі, підписаному вказаною особою. Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до суду не звертався. У даному випадку враховуються правові позиції ККС ВС щодо можливості комунікації судом із учасником справи за допомогою засобів зв`язку, які були ним надані та зазначені у матеріалах справи (постанова від 23.01.2025 р. по справі № 591/4693/15) та необхідність дотримання учасником справи сумлінних дій для забезпечення належної комунікації з ним в межах справи (постанова від 18.06.2024 р. по справі № 183/1682/22). Також враховується практика ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278112 від 22.03.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с.1-8) Згідно акту огляду біля ТЗ із використанням технічного приладу Alkotest DRAGER 7510 від 22.03.2025р. та результату тестування (а.с. 3, 6), водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння: 1,42 ‰, із таким результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом в акті. Згідно направлення для проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я від 22.03.2025 р., водій ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 7).

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайли на доданому диску містить інформацію про спілкування поліцейских із ОСОБА_1 , який перебував в салоні автомобіля на місці водія. На звернення поліцейських при з`ясуванні обставин ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія він не має. Зафіксовано намагання ОСОБА_1 в ході розмови придумувати різні версії того, що сталося "він не керував, автомобілем, а котився включивши при цьому фари та габарити щоб бачити куди їхати та доргу перед собою, а зупинився перед перехрестям до попереду була головна дорога" (час на відео 23:48:50 - 23:49:50 файл export-g212r), однак ОСОБА_1 не зміг чітко та зрозуміло повідомити як саме автомобіль опинився на перехресті на автодорозі, хто інший міг бути водієм, та чому саме він перебував за кермом автомобіля. Зазначив Також зафіксовано втручання інших осіб в роботу поліцейських з метою перешкодити з`ясуванню обставин під час оформлення вказаної події. В подальшому поліцейські повідомили водію ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та які у нього явно та об`єктивно спостерігаються. Пред`явлено поліцейським вимогу водію ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ на що ОСОБА_1 погодився. Зафіксовано проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, за допомого спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER 7510 та результат огляду: 1,42 ‰. Водій ОСОБА_1 не заперечував результат огляду біля ТЗ, погодився щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, та відмовився від проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я.

Із урахуванням наведеного, беручи до уваги встановлене із матеріалів справи, суд приходить до висновку, що вказані пояснення ОСОБА_1 (та інших присутніх на місці події осіб) мають ознаки необ`єктивності, спрямовані на спотворення (викривлення) дійсності, та намагання штучно створити підтвердження версії (хоча й неправодподібних) про невинуватість ОСОБА_1 . У даному випадку зафіксовані на відео пояснення ОСОБА_1 про його невинуватість належними та допустими доказами не підтверджено. Тому суд зазначає про відсутність обгрунтованого сумніву в тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем за вказаних обставин. Зафіксовані на відео аргументи про невинуватість особи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинені правопорушення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 21.03.2025 р. за вказаних у протоколі ЕПР1 №278112 обставин керував транспортним засобом та порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Від керування ТЗ ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 5).

За порушення водієм ОСОБА_1 під час керування зазначеним автомобілем за вказаних обставин від 21.03.2025 р. вимог п. 2.1а ПДР - складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278123 від 22.03.2025 р. за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Раніше ОСОБА_1 за порушення ПДР притягався до адміністративної відповідальності та був позбавлений права керування ТЗ.

1) 28.01.2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у справі № 570/50/25 ОСОБА_1 , який 09.12.2024 р. в 00 год. 09 хв. в с. Грушвиця Перша Рівненського району Рівненської області керував автомобілем "ВАЗ 21150-120-20", д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за порушення п. 2.5 ПДР визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124751695).

2) 07.05.2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у справі № 570/1777/25 ОСОБА_1 , який 13.04.2025 р. о 21 год. 49 хв. в с. Грушвиця Перша Рівненського району Рівненської області керував автомобілем "ВАЗ 21150-120-20", д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за порушення п. 2.5 ПДР визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127256944).

3) 07.05.2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у справі № 570/1777/25 ОСОБА_1 , який 13.04.2025 р. о 21 год. 49 хв. в с. Грушвиця Перша Рівненського району Рівненської області керував автомобілем "ВАЗ 21150-120-20", д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування ТЗ, повторно протягом року порушив п. 2.1а ПДР, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 тис. 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127256945).

У даному випадку суд самостійно не змінює кваліфікацію дій особи на ч. 2 ст. 130 КУпАП із зазначенням про повторність, оскільки практика ЄСПЛ визначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд застсовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Згідно довідки ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 4). Тож у даному випадку враховано правову позицію ВС, згідно із якою особу, яка не отримувала водійського посвідчення, але сіла за кермо та порушила ПДР, суд може позбавити права керувати транспортними засобами. Суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) https://reyestr.court.gov.ua/Review/113396675).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років, передбачений частиною другою цієї статті.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рок до закінчення строку дії таких же стягнень, застосованих до ОСОБА_1 згідно зазначених постанов суду. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

До призначеного строку покарання у виді позбавлення права керування приєднати невідбуту частину усіх інших призначених стягнень у виді позбавлення права керування.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що вдіповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.