ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/607/25 Справа № 233/3280/24 Суддя у 1-й інстанції - Лемішенко О.О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Обухів Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проходить військову службу на посаді стрільця у військовій частині НОМЕР_2 , військове звання сержант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 05 червня 2024 року, близько 08 год. 00 хв., військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_1 , перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , в районі розосередження, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_2 .

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На вказану постанову суду особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2024 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказує, що під час проведення судового засідання він не мав фізичної можливості подати клопотання про відкладення розгляду справи через погіршення стану свого здоров`я, оскільки перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними документами. Вказує, що маючи періодичні провали пам`яті і дезорієнтованість, що підтверджується відповідним лікарським документом, події від 05 червня 2024 року пам`ятає фрагментарно або зі слів інших людей. Зокрема його дії можуть носити зовні цілеспрямований характер, проте при цьому усвідомлення навколишнього та власних дій відсутнє. Вказує, що повний текст судового рішення він отримав 17 липня 2024 року та через погіршення стану здоров`я не зміг подати апеляційну скаргу у встановленому порядку. Просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної.

У апеляційній скарзі та додаткових поясненнях вказує, що відповідно до його Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого повний діагноз ОСОБА_1 : Епілепсія у вигляді рідких генералізованих тоніко-клонічних приступів в анамнезі, періодичних сутінкових розладів свідомості, а також помірно вираженого церебрастенічного синдрому вданий час, додає підтверджуючі документи, довідки з лікарні. Посилається на ст. 17 КУпАП, вказуючи що він ОСОБА_1 , пережив тяжке психічне потрясіння, оскільки напередодні загинув його товариш. У ніч з 04.06.2024 р. на 05.06.2024 р. його психоемоційний стан досягнув крайнього ступеня: він відчував тривогу, неспокій, наче був «на межі». Події з 05.06.2024 р. по 08.06.2024 р. пам`ятає фрагментарно або зі слів інших людей, аж доки не був доставлений до лікарні. Просить врахувати його душевний стан і не брати до уваги підписи на всіх документах, що містяться в матеріалах справи як протокол про військове адміністративне правопорушення, акт огляду, заява на адресу суду, оскільки вони були підписані в стані неусвідомлення власних дій. Вказує, що на момент підготовки апеляційної скарги перебував у тяжкому психоемоційному стані та проходив стаціонарне лікування, що ускладнило своєчасну комунікацію з захисником та обмежило доступ до медичних документів. Повний аналіз доказів став можливим лише після стабілізації його стану. Вказує, що у протоколі зазначено лише одного свідка, незважаючи на підписи двох у акті огляду на стан алкогольного. Вказує про відсутність пояснень свідків, відео- та фотоматеріали, а також ознаки сп`яніння. Вказує, що сертифікати на прилад містять розбіжності, а повірка була прострочена, що ставить під сумнів справність приладу і, як наслідок, допустимість його показань. Вказує, що 05.06.2024 р. перебував у стані тяжкого психоемоційного розладу, спричиненого загибеллю побратима. У такому стані він діяв не усвідомлено, не міг контролювати свою поведінку та формувати вольові рішення, що підтверджено медичними документами та відповідають критеріям неосудності або крайньої необхідності згідно зі ст. 17 КУпАП. Наголошує на порушенні фундаментальних принципів адміністративного провадження зокрема, об`єктивного встановлення істини. Наведені докази не підтверджують його провини належним чином. Відповідно до ст. 251 КУпАП, наявні матеріали не можуть слугувати єдиною підставою для притягнення до відповідальності. Просить скасувати оскаржуване рішення та визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. ОСОБА_1 надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та надані ним докази, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суд першої інстанції дійшов висновку, що вина підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНКС-2/1155 від 05 червня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №2176 від 05 червня 2024 року та роздруківкою з приладу «Алконт-М» прилад №00246, відповідно до якої, ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 09-38 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (тест №838 результат позитивний 1,49 проміле), та іншими матеріалами справи.

В той же час, до апеляційного суду ОСОБА_1 надав свої пояснення по справі, згідно який 05 червня 2024 року він перебував у патологічному психоемоційному стані, зумовленому тяжким душевним потрясінням загибеллю його товариша по службі напередодні. У ніч з 04.06.2024 р. на 05.06.2024 р. його стан досяг критичної межі: він відчував сильну тривогу, емоційне виснаження, розгубленість, перебував у стані, який сприймався ним як «на межі». Від ранку 05.06.2024 р. до моменту госпіталізації 08.06.2024 р. події пам`ятає фрагментарно або відтворює лише зі слів інших осіб.

Наявність проблем з здоров`ям ОСОБА_1 підтверджуються довідками з амбулаторного лікування у лікаря-психіатра, виписками з медичної картки хворого КНП ОМР «ОБУХІВСЬКА БЛІЛ», де зафіксовано діагнози: Посттравматичний стресовий розлад (F43.1), тривожно-депресивний синдром, інсомнія, симптоматична епілепсія. Медичною документацією Центру №16 КП «ДБКЛПД «ДОР», згідно з якою він перебував на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом F07.8 психоорганічний синдром, судомний синдром, генералізована епілепсія з сутінковими станами в анамнезі (зокрема 07.06.2024 р., 08.06.2024 р.).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що підписані ОСОБА_1 документи зокрема протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, пояснення та тест №838 від 05.06.2024 р. потребують критичної оцінки з огляду на обмеженість його сприйняття та можливу фрагментарність пам`яті у вказаний період.

Крім того, ненадання особі захисника в такій ситуації апеляційний суд розцінює як порушення права на захист. Це позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати процесуальні гарантії, що унеможливлює визнання таких доказів допустимими.

Відповідно протокол про військове адміністративне правопорушення ДНКС-2/1155 від 05 червня 2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння №2176 від 05.06.2024 р., роздруківка з приладу «Алконт-М» №00246 не можуть вважатися належними та допустимими.

Ствердження ОСОБА_1 щодо стану його здоров`я у період складання протоколу про адміністративне правопорушення, змісту та обставин підписання документів у матеріалах справи не спростовані, наявними матеріалами справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що «поза розумним сумнівом» не доводиться матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2024 року, до скасування із закриттям провадження по справі, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі за п.1 ч. 1ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно післяїї винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя