Справа № 488/4110/24
Провадження № 33/812/252/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Коростієнко Н.М.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бараненка Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Бараненком Дмитром Володимировичем, на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558502 від 01 вересня 2024 року, 01 вересня 2024 року о 20:34 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD, р/н НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському, 300 у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_1 Бараненко Д.В. 29 травня 2025 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є недоведеним. Вказував, що відеозапис подій, здійснений на мобільний телефон цивільних осіб є неналежним доказом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бараненка Д.В., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 01 вересня 2024 року о 20:34 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD, р/н НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському, 300 у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

01 вересня 2024 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 558502, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозаписи подій, здійснених на нагрудну камеру працівників поліції та на відеореєстратор автомобіля, який рухався позаду автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Крім того, додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З відеозапису, здійсненого на нагрудну камеру поліцейських чітко вбачається, що працівниками поліції запропоновано водію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі, на що останній відмовився.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

З відеозапису, здійсненого на відеореєстратор автомобіля, який рухався позаду, та доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, чітко вбачається, що автомобіль FORD, р/н НОМЕР_1 рухався по пр. Богоявленському, 300 у м. Миколаєві. Під час руху автомобіль то виїжджав на зустрічну смугу, то повертався на свою смугу, порушував Правила дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу з водійського місця вийшов ОСОБА_1 .

Крім того, як зазначили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях, вони разом з донькою ОСОБА_2 гуляли по просп. Богоявленському на перетині з вул. Торговою. Водій автомобілю FORD, р/н НОМЕР_1 на великій швидкості рухався по просп. Богоявленському, проїжджаючи повз них різко здійснив поворот, чим здійснив аварійну ситуацію, а саме: ледве не збив їх, вдарився в бордюр колесами та поїхав далі, але приблизно через 100 метрів зупинився. З водійського місця вийшов саме ОСОБА_1 . Свідки зазначали, що відразу викликали поліцію. ОСОБА_1 вів себе неадекватно, що свідчило про його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

За такого, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 спростовуються вищезазначеним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не може бути належним та допустимим доказом через те, що він здійснений на мобільний телефон цивільної особи апеляційний суд вважає необґрунтованими.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозаписи подій, здійснені на нагрудну камеру працівників поліції та відеореєстратор автомобіля, який рухався позаду автомобіля FORD, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Так, згідно положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», відсутність посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась зйомка, не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

Відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Можливість використання й інших спеціальних технічних засобів передбачена також Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року.

За такого, апеляційний суд вважає можливим при прийнятті судового рішення керуватися матеріалами відеозаписів, наданих разом з протоколом про адміністративне правопорушення, та не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

До того ж, слід зазначити, що відеозапис, який здійснений на відео реєстратор з автомобіля, який рухався позаду, є не єдиним у справі доказом, оскільки у справі наявні інші матеріали, зокрема, письмові пояснення свідків. Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення повно дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та виніс законну та обґрунтовану постанову.

За такого, підстав для скасування постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Бараненком Дмитром Володимировичем, на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська