ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Чередниченка Ю.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: відсутній, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 09 грудня 2024 року о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 біля буд. № 1 по вул. Сучасна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Чередниченко Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому не було відомо про час та місце розгляду даної справи, оскаржувану постанову не отримував. Про наявність постанови він дізнався тільки на прикінці березня 2025 року від працівників поліції. Саме, з цієї причини за правовою допомогою він звернувся тільки на прикінці березня 2025 року. Просить поновити строк для подачі апеляційної скарги, визнавши причини пропуску поважними.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що порушено права на захист ОСОБА_1 не було повідомлено про час і місце судового розгляду справи, не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомлено про розгляд справи телефоном чи електронною поштою. Він був повністю позбавлений можливості захищатися. Вважає, що не було дотримано процедуру при складанні протоколу. Поліцейський не роз`яснив права, передбачені Конституцією України ст. 55, 56, 59, 63 та ст. 268 КУпАП. Також ОСОБА_1 поліцейським не були оголошені ознаки наркотичного сп`яніння, що порушує вимоги Інструкції МВС та МОЗ №1452/735. Вказує про недопустимість відеодоказів, які є надзвичайно коротким і не охоплюють весь хід спілкування поліцейських, порушуючи Наказ МВС №1026. Не зафіксовано дату, час, тривалість фіксації. Вказує, що особи, присутні при складанні протоколу, а також сам поліцейський, не були допитані в суді. Що на його думку є грубим порушенням принципу змагальності та повноти дослідження доказів. Просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним поновити захиснику строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192408 від 09.12.2024, з якого вбачається, що 09 грудня 2024 року о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 біля буд. № 1 по вул. Сучасна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Направленням на огляд водія на стан сп`яніння.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких 09.12.2024 в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Сучасна, 1, в їх присутності водій автомобілю «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), відмовився у встановленому порядку пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння шляхом категоричної відмови.

Даними з рапорту інспектора СРПП ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Сторчеуса С.М., згідно якого, під час несення служби 09.12.2024 о в м. Слов`янськ по вул. Сучасна, 1, на блокпосту було зупинено автомобіль «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . На вимогу пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, після чого було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій був відсторонений від керування автомобілем.

DVD диск з відеозаписами, на яких зафіксовано як працівником поліції під час спілкування з водієм транспортного засобу «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 , який представився ОСОБА_1 було виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній категорично відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про порушення вимог законодавства при складанні протоколу, є безпідставними, та повністю спростовується наявним у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 279 КУпАП.

У протоколі зазначено та наявні підписи ОСОБА_1 про повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, а саме 23.12.2024 о 10.00 в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, про вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, а також про роз`яснення йому його прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Що повністю спростовує твердження сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_1 .

Також Слов`янським міськрайонним судом Донецької області направлялись на наявну в матеріалах справи адресу ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду, та розміщено оголошення на сайті суду про дату, час та місце розгляду даної справи.

Посилання захисника про не отримання ОСОБА_1 вказаних повідомлень, та не сповіщення ОСОБА_1 на електронну пошту або по телефону, є безпідставними. Оскільки в матеріалах справи були відсутні його телефонний номер або електронна пошта, ОСОБА_1 або його представник не надавали до суду або працівникам поліції такі засоби зв`язку з ним.

Відповідно до вимог Конвенції про захист прав і свобод людини розгляд справи повинен відбутися в розумний строк, тривалість якого залежить від складності справи, загальної сукупності доказів, які необхідно дослідити, процесуальної поведінки учасників судового розгляду та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших обставин.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 був обізнаний про направлення протоколу про адміністративне правопорушення для розгляду до суду, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, проте до судового засідання не з`явився, зазначене свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїм правом передбаченими ст.268 КУпАП та свідомого затягування розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що Слов`янський міськрайонний суд Донецької області зробив все можливе для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, вичерпавши передбачені законом способи сповіщення, зокрема шляхом направлення судових повісток на відому адресу проживання, а також здійснення відповідних спроб зв`язку через електронні засоби комунікації, доступні суду.

Тому вважаю вірним висновок суду першої інстанції, що керуючись ст. 268 КУпАП справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення(ст. 1 КУпАП).

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не були оголошені ознаки наркотичного сп`яніння, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких, крім іншого, вказано, що були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він є надзвичайно коротким і не охоплюють весь хід спілкування з поліцейськими.

Ці доводи є необґрунтованими, оскільки відеозапис містить події правопорушення та хід спілкування водія з працівниками поліції.

Відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказами є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та оцінити поведінку водія та працівників поліції, які брали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку та здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, а тому є належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та не викликає жодних сумнівів у суду апеляційної інстанції.

Крім того апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку до участі у справі були залучені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції не допитані свідки, та працівник поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки допит свідків є правом, а не обов`язком суду. У матеріалах справи відсутні клопотання про виклик до суду свідків для їх допиту.

Апеляційний суд зазначає, що письмові пояснення свідків та факт відмови ОСОБА_1 у присутності цих свідків який зафіксований на відеозаписі узгоджується між собою, а тому у суду не виникає сумнівів щодо їх правдивості, крім того в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків у своїх письмових поясненнях.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення є незаконним та необґрунтованим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Чередниченку Ю.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Чередниченка Ю.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя