ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2735/25

30 червня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , командира 4 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 за ч.2 ст.172-15 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Капітан ОСОБА_1 будучи командиром 4 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.2, 3, 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.4-6, 11, 16, 26, 29, 31, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не забезпечив належного дотримання контролю за наявністю особового складу, не забезпечив належного дотримання військової дисципліни у розташуванні підрозділу на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), внаслідок чого підпорядковані йому військовослужбовці 4 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 в період з 01.06.2025 по 18.06.2025 самовільно залишили розташування підрозділу та військової частини НОМЕР_2 у кількості 22 особи, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі, вину визнає.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Згідно ст.9 адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-15 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та який триває на цей час.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, а саме: протокол серії ЛВР №446 від 18.06.2025, лист №6680 від 18.06.2025 з додатком, витяг із наказу №46 від 14.02.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.06.2025, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину визнав, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.22 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун