Справа № 521/4957/25
Номер провадження 3/521/2658/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

за участю секретаря Положенцевої Ю.Ю.,

представника Одеської митниці Бурчо І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з Одеської митниці Державної митної служби України за протоколом складеним відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Дзержинським РВ ХМУ ГУМВД України в Харківській області 19.11.2009, РНОКПП - НОМЕР_2 , директора ТОВ «КОМПЛЕКТ» (27552, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна,буд.65, ), за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшов протокол № 0138/500000/2025 від 19.02.2025 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічної операції ТОВ «КОМПЛЕКТ» (27552, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна,буд.65, ) (продавець) згідно контракту від 09.01.2023 № 09012301/2, укладеного з компанією «VIRA DOO BUDVA» (Чорногорія) (покупець).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «КОМПЛЕКТ» () за митною декларацією (далі - МД) типу ЕК 10 АА від 08.03.2024 № 24UA65U0 вантажним транспортним засобом BH9123PX/BH5087XG у контейнері UAAU000434 експортовано до Литви товар «Соняшниковий лецитин-24,00 т. Марка СнХ-1.Виготовляється згідно ТУ У 10.8-4:2019 та представляє собою сумішрізних фосфоліпідів, що отримуються в результаті гідратації соняшникової олії. Має плинну консистенцію, з запахом, притаманним олії, з якої його одержано, та призначений для промислової переробки Колірне число 78 мг йоду Масова частка вологи та летких речовин 0,18% Пероксидне число 0,99 1/2 0 ммоль/кг Кислотне число 24 мг КОН/г, вага нетто 24 000 кг., фактурною вартістю 8 400 доларів США, що за курсом НБУ на день подання МД складає - 319 902,24 грн.

Митне оформлення зазначеної МД здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 МК України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 09.01.2023 № 09012301/2, інвойс від 08.03.2024 № КО-0084, CMR від 08.03.2024 №080302, посвідчення про якість від 08.03.2024 №3 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем товару є компанія ТОВ «КОМПЛЕКТ» () в особі директора ОСОБА_1 , покупцем є іноземна компанія «VIRA DOO BUDVA» (Чорногорія), а вантажоотримувачем є UAB «AGROLOGISTIKA LT» (Nemuno str. 2а, Klaipeda LT-91199, Lithuania).

Статтею 320 МК України встановлено, що форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками. Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому Митним кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Королівства Іспанії.

Листом Державної митної служби України від 24.10.2024 №26-02/26-04/7/2390 до Одеської митниці (вхідний Одеської митниці від 24.10.2024 №28834/4) спрямовано відповідь Національного офісу митних та акцизних розслідувань Податкової агенції Королівства Іспанія (вхідний Держмитслужби від 17.10.2024 №2045/11/26) на запит стосовно адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні з митної території України товарів «концентрат фосфатидний соняшниковий».

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі державного органу Королівства Іспанії встановлено, що надані документи (підтвердження оплати, транспортні документи, рахунки-фактури та договір) пов`язані з придбанням товару «концентрат фосфатидний соняшниковий», який переміщувався у контейнері UAAU000434 з України та оформлений в Полтавській митниці за МД від 08.03.2024 № 24UA65U0.

Відповідно даних, зазначених у копіях документів, наданих Королівством Іспанії встановлено, що поставка товарів відбувалася в межах контракту від 07.05.2022 №07052022 (специфікації №24) укладеного між литовською компанією UAB «Agrologistika LT» та іспанською компанією «LASENOR EMUL S.L.» (слід зауважити, що отримані від іспанської сторони контракт, специфікація та інвойс викладені двома мовами - англійською та українською).

Згідно контракту від 07.05.2022 №07052022, наданого Королівством Іспанії, продавцем та відправником товару є компанія UAB «Agrologistika LT» (2A Nemuno str. Klaipeda, LT- 91199, Lithuania), а покупцем є «LASENOR EMUL S. L.» (Ctra. C-55, Km. 5, 3, 08640, Olesa de Montserrat, AP. Correos 76, Barcelona, Spain).

Відповідно до наданих Податковою агенцією Королівства Іспанії документів, а саме інвойсу від 18.04.2024 №18/04-2024 вартість експортованих товарів, які переміщувались в контейнері UAAU000434 складає 16 758 EUR.

Крім того, відповідно до розділу 4 контракту від 07.05.2022 №07052022 виробником товарів є ПП «ФЕНІКС ТРЕЙДІНГ» (73000, мість Херсон, проспект Ушакова, будинок 25).

Таким чином, співставлення даних митного оформлення, які містяться у документах, наданих Королівством Іспанії (підтвердження оплати, транспортні документи, рахунки- фактури та договір) та документах, які подавались при вивезені товарів в Україну за МД від 08.03.2024 № 24UA65U0 (вага, умови поставки, номер контейнера) дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з України до Іспанії.

Однак, під час співставленням даних, які містяться в наданих документах, встановлено, що фактурна вартість товару, заявлена при експорті товару на умовах поставки «FCA UA Власівка» є меншою, ніж фактурна вартість, яка міститься в інвойсі від 18.04.2024 №18/04- 2024, який наданий Королівством Іспанії.

Згідно з МД від 08.03.2024 № 24UA65U0 та інвойсу від 08.03.2024 № КО- 0084 фактурна вартість товару дорівнює 8 400 доларів СІЛА (за курсом НБУ на день подання МД складає - 319 902,24 грн.), що не відповідає даним зазначеним в наданому Королівством Іспанії інвойсі від 18.04.2024 №18/04-2024 - 16 758 EUR (дорівнює 694 619,1 грн. за курсом НБУ на день оформлення МД - 41,4500).

Тобто, різниця між вартістю товару, оформленого в Королівстві Іспанії та вартістю товару, задекларованого за МД від 08.03.2024 № 24UA65U0 становить 374 716,86 грн., що свідчить та підтверджує суттєве заниження.

Крім того, Королівством Іспанії надано інвойс від 18.04.2024 №180424/3-1 про транспортно - експедиційні послуги вартістю 7 182 EUR, згідно якого товар «фосфатидний концентрат 23,94 т.» на транспортному засобі BH9123PX/BH5087XG у контейнері UAAU000434 переміщувався з України до Барселони (Іспанія).

Отже, під час співставленням даних, які містяться в наданих документах Королівства Іспанії встановлено, невідповідність даних щодо відправника, одержувача та вартості товару, які заявлені у МД від 08.03.2024 № 24UA65U0.

Крім того, у гр.31 МД від 08.03.2024 № 24UA65U0 виробник товару не зазначений, а у посвідчення про якість від 08.03.2024 №3, виробником визначено ТОВ «Гідросенкт», що суперечить розділу 4 контракту від 07.05.2022 №07052022, наданого Королівством Іспанії, в якому виробником товарів є ПП «ФЕНІКС ТРЕЙДІНГ» (73000, мість Херсон, проспект Ушакова, будинок 25).

Отже, проведеною перевіркою встановлено, що товари, заявлені в МД від 08.03.2024 № 24UA65U0, переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, вартості товару та виробника, а саме зовнішньоекономічний контракт від 09.01.2023 № 09012301/2, інвойс від 08.03.2024 № КО-0084, посвідчення про якість від 08.03.2024 №3.

Продавцем та відправником вказаного товару є ТОВ «КОМПЛЕКТ» () в особі гр. України ОСОБА_1 , яка як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, на думку митного органу, гр. України ОСОБА_1 , керівником ТОВ «КОМПЛЕКТ» () вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вантажу «Соняшниковий лецитин-24,00 т. Марка СнХ-1.Виготовляється згідно ТУ У 10.8-4:2019 та представляє собою сумішрізних фосфоліпідів, що отримуються в результаті гідратації соняшникової олії. Має плинну консистенцію, з запахом, притаманним олії, з якої його одержано, та призначений для промислової переробки Колірне число 78 мг йоду Масова частка вологи та летких речовин 0,18% Пероксидне число 0,99 1/2 0 ммоль/кг Кислотне число 24 мг КОН/г, вага нетто 24 000 кг, вартістю 694 619,1 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення вантажу документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, відправника та одержувача, а саме, контракт від 09.01.2023 № 09012301/2, інвойс від 08.03.2024 № КО-0084, посвідчення про якість від 08.03.2024 №3 чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі особисто не приймала. Проте гр. ОСОБА_1 було надіслано до суду письмові заперечення до протоколу, в яких викладені пояснення по суті справи, та відповідно до яких просила провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Також просила розглядати справу за її відсутності.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Суть спору зводиться виключно до того, що товари, заявлені в МД типу ЕК 10 АА від 08.03.2024 № 24UA65U0, переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення: зовнішньоекономічного контракту від 09.01.2023 № 09012301/2, інвойсу від 08.03.2024 № КО-0084, CMR від 08.03.2024 №080302, посвідчення про якість від 08.03.2024 №3, тобто документів, що містять на думку митного органу неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, вартості товару та виробника.

Як вбачається зі змісту МД типу «ЕК 10 АА» від 08.03.2024 № 24UA65U0 ТОВ «КОМПЛЕКТ» відправив на адресу компанії UAB «AGROLOGISTIKA LT» (Nemuno str. 2a, Klaipeda LT-91199, Lithuania) відповідно до контракту № 09012301/2 від 09.01.2023 року та інвойсу від 08.03.2024 №КО-0084 «Соняшниковий лецитин-24,00 вагою нетто 24 000 кг, вартістю 8400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.03.2024 року складало 319 902,24 грн.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем товару є компанія ТОВ «КОМПЛЕКТ» () в особі директора ОСОБА_1 , покупцем є іноземна компанія «VIRA DOO BUDVA» (Чорногорія), а вантажоотримувачем є UAB «AGROLOGISTIKA LT» (Nemuno str. 2а, Klaipeda LT-91199, Lithuania).

ТОВ «Комплект» продала «VIRA DOO BUDVA» 24 т соняшникового лецитину (виробник ТОВ «Гідросенд») по ціні 350,00 дол. США за 1 т. на суму 8400,00 дол. США згідно контракту № 09012301/2 від 09.01.2023 р.

08.03.2024р була оформлена МД 24UA65U0 на суму 8400 дол. США, де покупець: «VIRA DOO BUDVA» (Чорногорія), вантажоотримувач: UAB «AGROLOGISTIKA LT» (Латвія), згідно додаткової угоди № 21 від 06.03.2024 р.

Відповідно до інвойсу та умов контракту (п.5.1) поставка товару здійснювалась на умовах FCA (Власівка).

Тобто, «VIRA DOO BUDVA» самостійно займається перевозкою товару з смт Власівка Кіровоградської області, згідно СМР № 080302.

Одержувач вантажу UAB «AGROLOGISTIKA LT» (Латвія), перевізник PE «STOLESTrans », танк-контейнер UAАU0000434.

Таким чином, між ТОВ Фірма «Комплект» та перевізником PE «STOLES-Trans» ніяких договірних відносин не було.

Згідно з умовами правил ІНКОТЕРМС 2010 базису FCA Поставка вважається здійсненою, коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем (стаття А4). Покупець несе всі ризики втрати чи пошкодження з моменту його поставки (стаття В5). А згідно з п. 3.3 Контракту перехід права власності та всіх ризиків на товари відбувається в момент отримання Товару Покупцем, або Експедитором вказаним Покупцем.

Таким чином, відповідно до умов контракту поставка Товару відбулась в момент завантаження Товару експедитору.

Відповідно до виписки по рахунку ТОВ «КОМПЛЕКТ» в банку «ОТП Банк» вбачається, що покупцем компанією UAB «AGROLOGISTIKA LT» було здійснено повний розрахунок за поставлений товар 06.03.2024 року в сумі 8400,00 доларів США, що повністю відповідає умовам контракту та інвойсу.

Отже завантаживши товар експедитору та замитнивши його ТОВ «КОМПЛЕКТ» повністю виконало умови контракту, і відповідно право власності перейшло до UAB «AGROLOGISTIKA LT».

І саме з цього моменту UAB «AGROLOGISTIKA LT», набувши право власності на Товар, вже мала право ним розпоряджатися та здійснювати його подальше відчуження за межами митної території України на власний вибір. Зокрема шляхом його продажу «LASENOR EMUL S. L.» (Ctra. C-55, Km. 5, 3, 08640, Olesa de Montserrat, AP. Correos 76, Barcelona, Spain) за раніше укладеним контрактом від 07.05.2022 року, вільно обираючи як подальші умови поставки так і ціну товару. Зовнішньоекономічний контракт поміж ТОВ «КОМПЛЕКТ» та UAB «AGROLOGISTIKA LT» було повністю виконано після замитнення товару, передачі його експедитору та отримання коштів за контрактом.

Отримані ж митним органом документи від компетентного органу Королівства Іспанії щодо поставленого за МД типу ЕК 10 АА від 08.03.2024 № 24UA65U0 Товару не мають жодного відношення до контракту поміж ТОВ «КОМПЛЕКТ» та UAB «AGROLOGISTIKA LT», оскільки вказаний товар в порядку перепродажу на адресу «LASENOR EMUL S. L.» здійснювала вже UAB «AGROLOGISTIKA LT» за власним контрактом і на власних умовах поставки, передбачених контрактом від 07.05.2022 року №07052022.

Не заслуговують на увагу посилання митного органу на той факт, що поставлений Товар на адресу іспанської компанії «LASENOR EMUL S. L.» не відповідає умовам розділу 4 контракту від 07.05.2022 року №07052022, де зазначено, що виробником товарів є ПП «ФЕНІКС ТРЕЙДІНГ» (73000, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок, 25) оскільки вказаний контракт не декларувався під час подачі митної декларації «ЕК 10 АА» від 048.03.2024 № 24UA65U0 митному органу в рамках експортної операції між ТОВ «КОМПЛЕКТ» та UAB «AGROLOGISTIKA LT», а питання дотримання умов контракту щодо виробника Товару є виключною компетенцією учасників договірних відносин (в даному випадку «AGROLOGISTIKA LT та «LASENOR EMUL S. L.»)

Стосовно розбіжності цін на Товар в інвойсі від 08.03.2024 № КО-0084 поміж ТОВ «КОМПЛЕКТ» та UAB «AGROLOGISTIKA LT» (8 400 доларів США) та інвойсі №18/04-2024 від 18.04.2024 року поміж UAB «AGROLOGISTIKA LT» та «LASENOR EMUL S. L.» (16 758,00 Євро).

Як вже було судом зазначено вище вказані інвойси стосуються абсолютно різних поміж собою контрактів.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Митна декларація типу ЕК 10 АА від 08.03.2024 № 24UA65U0 подавалася в митному режимі «експорт», відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення (ст. 82 Митного Кодексу України).

За вказаним митним режимом «експорт» вивізне мито встановлюється законом на українські товари, що вивозяться за межі митної території України (ст. 273 Митного кодексу України), а саме Законом України «Про вивізне (експортне) мито на живу худобу та шкіряну сировину», Законом України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур», Законом України «Про вивізне (експортне) мито на відходи та брухт чорних металів», Законом України «Про ставки вивізного (експортного) мита на брухт легованих чорних металів, брухт кольорових металів та напівфабрикати з їх використанням».

За митним режимом «експорт» не сплачується акцизний податок (відповідно до п.п.213.2.1 п.213.2 ст. 213 Податкового кодексу України) та податок на додану вартість (відповідно до п.п. а) п.п.195.1.1 п.195.1 ст. 195 Податкового кодексу України).

При оформленні митної декларації типу «ЕК 10 АА від 08.03.2024 № 24UA65U0 ТОВ «КОМПЛЕКТ» не сплачувала мито, акцизний податок та податок на додану вартість, оскільки при вивезенні в режимі «експорт» вказаного вантажу перелічені обов`язкові митні платежі не нараховуються.

Отже, фактично ціна товару, який переміщувався за вказаною митною декларацією при режимі «експорт» жодним чином не впливає на розмір мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

А отже стверджувати, що ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «КОМПЛЕКТ», мала будь-який умисел чи переслідував мету переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, у суду немає підстав.

Згідно з ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України ( п. 6. Постанови Верховного суду від 03.06.2005 року № 8) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

«Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, які вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом» (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого Протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці Європейський Суд з прав людини, в тому числі у справах: «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ґаші проти Хорватії» від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати про сумісність заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Отже, стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребується.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленим законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених ч. 1 ст. 527 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 М України, за кваліфікуючими ознаками вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження та країни відправлення, товарів, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Як вказано у ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішене питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Засядьвовк