Справа № 157/680/25
Провадження №3/157/430/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейського ОСОБА_1 , адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про адміністративні правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 12 квітня 2025 року о 06 год 08 хв у м. Камені-Каширському по вул. Шевченка керував автомобілем марки «ЗАЗ Таврія НОВА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський ОСОБА_1 у судовому засіданні викладені у протоколі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 обставини підтримав і пояснив, що останній керував автомобілем, у нього були виявлені зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився. Факт керування автомобілем і відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом. Розбіжність у годині, відображеній на відеозаписі та у протоколі про адміністративне правопорушення, має місце, мабуть, через неправильне налаштування бодікамери. Однак, факт керування ОСОБА_2 автомобілем також підтверджується рапортом, з якого вбачається, що мав місце виклик поліції від громадян, які повідомили, що водій автомобіля біля 5 год ранку їздить вулицею з гучною музикою, автомобіль поїхав у напрямку Української церкви та повернувся до будинку № 38, і наряд ГРПП відразу виїхав на повідомлене місце та з того часу і місця патрулював вулицею Шевченка і побачив о 6 год 08 хв зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а час 05 год 11 хв поставили з моменту виїзду за повідомленням на місце.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Колєснік Б.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КпАП України щодо ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність у діях останнього події і складу зазначених адміністративних правопорушень.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справах на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України адвокат Колєснік Б.В. зазначає, що зі слів ОСОБА_2 дійсно 12 квітня 2025 року близько 5 год. 10 хв. працівники поліції під`їхали службовим автомобілем до його припаркованого на узбіччі дороги по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському транспортного засобу марки «Таврія» моделі «Нова» з н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого справді знаходився ОСОБА_2 , утім останній не був водієм, оскільки автомобіль не рухався, а стояв на місці без приведеного до робочого стану (заведеного) двигуна внутрішнього згоряння. Поряд із ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні в салоні транспортного засобу перебував ще один чоловік, анкетних даних якого ОСОБА_2 не знає та якого він вперше побачив того дня. Вони вдвох сиділи в автомобілі та слухали музику. Перед цим незнайомий для ОСОБА_2 чоловік просив його підвезти додому, однак ОСОБА_2 відмовив і вони разом продовжили сидіти в салоні до моменту приїзду поліцейських. По приїзду працівників поліції, один із них декілька разів називав ОСОБА_2 водієм, однак останній категорично цю обставину заперечував, стверджуючи про те, що транспортний засіб стояв та не рухався. Надалі інспектор, не встановлюючи жодної ознаки сп`яніння та не складаючи акта та направлення, усно запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки чи проїхати до лікувального закладу, у відповідь на що ОСОБА_2 повторно та в категоричній формі заперечив факт керування автомобілем, проте поліцейський наполягав на перебуванні ОСОБА_2 за кермом, як на підставу для висловлення пропозиції пройти відповідний огляд. Не отримавши однозначної відповіді, інспектор повідомив, що ним прийнято рішення про складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки останній начебто порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Лише після цього поліцейський ОСОБА_1 почав роз`яснювати ОСОБА_2 його права, передбачені положеннями ст. 268 КпАП України, почувши які ОСОБА_2 заявив про його намір зв`язатись із захисником, що і робив, поки інспектор складав протокол про адміністративне правопорушення, в такий спосіб обмежуючи право на захист ОСОБА_2 , котрий, не додзвонившись до адвокатів, заявив клопотання про надання йому можливості залучити захисника за призначенням, у відповідь на що поліцейський повідомив, що таке здійснить суд. Орієнтовно через 20 хвилин після початку перебігу спілкування ОСОБА_2 із поліцейськими, ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення та оголосив його зміст, запропонувавши ОСОБА_2 цей протокол підписати, однак останній відмовився. Жодних інших документів у присутності ОСОБА_2 того дня не складали, до його відома не доводили та підписати не пропонували. Надалі працівники поліції повідомили про перенесення розгляду справи ОСОБА_2 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України, на інший день та поїхали з місця події, а ОСОБА_2 на місці лишився з невідомим йому чоловіком на декілька хвилин, після чого теж пішов додому. Станом на 06 год. 08 хв. 12 квітня 2025 року ОСОБА_2 вже не перебував на вул. Шевченка в м. Камені-Каширському, а в цей час пішки йшов до свого місця проживання. Окреслені вище події та їх перебіг у цілому за своїми змістом та послідовністю відповідають долученим до матеріалів судової справи за № 157/680/25 поліцейським на диску для лазерних систем зчитування (а.с. 7) відеозаписам з найменуваннями файлів «VID250412- OS 1128F-800-0006.MOV» та «VID28F-800-0007.MOV», якими зафіксовані обставини, що мали місце по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському у період часу з 5 год. 11 хв. 28 сек. по 5 год. 41 хв. 15 сек. 12 квітня 2025 року за участю поліцейських та ОСОБА_2 , утім до судової справи за № 157/681/25 долучено лише одну відеофонограму на диску для лазерних систем зчитування (а.с. 4) з найменуванням файлу «VID00F-800-0012.MOV», якою зафіксовано події 13 квітня 2025 року у період часу з 17 год. 05 хв. по 17 год. 06 хв. 09 сек., при тому, що поліцейський станом на момент направлення обох справ про адміністративні правопорушення до суду не був обізнаний про те, чи будуть обидві справи об`єднані в одне провадження, чи ні, та що станом на момент подання даного клопотання рішення про відповідне об`єднання судом прийнято не було. Тобто, інспектор був зобов`язаний з метою доведення обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучити до нього усі докази, котрими він володіє, а не виокремлювати їх та розподіляти між різними судовими справами, перекладаючи відповідний свій обов`язок на суд. Утім, цього поліцейським зроблено не було, а матеріали судової справи № 157/681/25 взагалі не містять відеозаписів подій, котрі мали місце 12 квітня 2025 року, що, в свою чергу, свідчить про цілковиту недоведеність, пред`явленого ОСОБА_2 звинувачення за ч. 5 ст. 126 КпАП України. У той же час, відеозаписи також підтверджують недостовірність наданого інспектором на дослідження суду джерела фактичних даних у справі № 157/681/25, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299481 від 13 квітня 2025 року (а.с. 1). Як убачається з протоколу, ОСОБА_2 за цим документом та по суті ключовим доказом у справі в розумінні ст. 251 КпАП України інкриміновано те, що ОСОБА_2 начебто о 06 год. 08 хв. 12 квітня 2025 року в м. Камені-Каширському по вул. Шевченка керував автомобілем, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності Камінь-Каширським РВП ГУНП у Волинській області 28 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КпАП України. У той же час відеофонограмами зафіксовано події, що не дотичні по часу до тих, котрі відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відеофіксація була припинена о 05 год. 41 хв. 15 сек. 12 квітня 2025 року, а інспектор мав би долучити до справи відеозаписи, якими зафіксовано саме ті обставини, котрі відбувались через 27 хвилин після цього - з 06 год 08 хв, однак таких на дослідження суду надано не було та не отримано жодних відомостей про те, чи наявні відповідні докази взагалі, якщо так, то де вони знаходяться і чому їх не було одразу долучено до матеріалів справи. Тобто, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в іншій судовій справі відеоматеріали також не підтверджують існування подій, про які йдеться у протоколі по даній справі, а відтак висунуте у ньому звинувачення ґрунтується виключно на словах поліцейського. Той же відеозапис, що був долучений до справи № 157/681/25, за своїм змістом узагалі не підтверджує події інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, а лише відображає те, як поліцейський наступного дня повідомив ОСОБА_2 про складення щодо нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КпАП України, хоча напередодні вказував, що складатиметься протокол за ч. 4 ст. 126 КпАП України, як те бачимо з відеозаписів, доєднаних до справи № 157/680/25. Поліцейськими було надано по справі № 157/680/25 для дослідження суду непрямий доказ перебування автомобіля марки «Таврія» моделі «Нова» з д.н.з. НОМЕР_1 у статичному, а не динамічному стані, на момент приїзду поліцейських о 5 год. 11 хв. - рапорт за № 5449 від 12 квітня 2025 року (а.с. 4), однак такий до матеріалів справи № 157/681/25 долучено з невідомих міркувань не було. З цього документу зокрема убачається, що вищезгаданий транспортний засіб (хоча в рапорті говориться про автомобіль марки «ВАЗ») станом на момент здійснення дзвінка на лінію «102» перебував біля будинку за № 38 по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському, а його водій голосно слухав музику та заважав іншим відпочивати. Як стверджував на відеозаписах зі справи № 157/680/25 поліцейський, їх виїзд був зумовлений саме здійсненням виклику на лінію «102», однак з вищевказаного рапорту вбачається, що час, котрий в ньому зафіксовано, також не відповідає змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і самим відеозаписам, оскільки в ньому говориться про те, що інспектор ОСОБА_1 прибув на місце події о 06 год. 00 хв. - через 7 хвилин після дзвінка та за 8 хвилин до початку «керування» ОСОБА_2 автомобілем. Навіть за таких умов, якщо пристати на версію, що при зборі доказів у цій справі мали місце якісь невстановлені наразі технічні несправності при фіксуванні часу подій нагрудною боді-камерою та устаткуванням ІТС ІПНП (хоча таких в ході судового розгляду встановлено не було), очевидним є той факт, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, оскільки поліцейські по приїзду на місце події виявили його на тому ж самому місці, про яке вказувала особа, що телефонувала на лінію «102», - біля будинку за № 38 по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському. Отже, цілком правдивим та таким, яке узгоджується з усіма дослідженими судом доказами є твердження ОСОБА_2 про те, що він о 06 год. 08 хв. 12 квітня 2025 року, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував автомобілем. Дане твердження також підтверджується і відеофонограмою з найменуванням файлу «VID28F-800-0006.MOV», з якої вбачається факт перебування транспортного засобу марки «Таврія» моделі «Нова» станом на момент приїзду поліцейських, зафіксованого відеозаписом (5 год. 11 хв. 12 квітня 2025 року), у нерухомому стані. Інспектор взагалі не долучив до матеріалів доказів попереднього притягнення ОСОБА_2 28 грудня 2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України, а сторона захисту наразі не володіє такими відомостями. Єдине, що відомо, - це винесення поліцейським Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащуком З.І. 30 грудня 2024 року постанови серії ЕНА № 3757308 щодо ОСОБА_2 , якою останнього було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України, однак таку було скасовано рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року у справі № 157/54/25, яке набрало законної сили 25 березня 2025 року, а справу направлено на новий розгляд. За таких обставин, поліцейським не було надано суду жодних доказів повторності вчинення правопорушення ОСОБА_2 , оскільки така обставина повинна бути підтверджена відповідною копією постанови з відміткою про набрання нею законної сили. Незважаючи на це, в поданих на розгляд суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні жодні докази про реєстрацію та приналежність транспортного засобу марки «Таврія» моделі «Нова» з д.н.з. НОМЕР_1 певній особі. Відомості, що містяться у протоколі, також не відображають, хто ж є власником автомобіля, внаслідок чого суд позбавлений можливості вирішити питання щодо доцільності призначення за наслідком розгляду цієї справи додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу та що свідчить на користь неналежного оформлення матеріалів інспектором. Окремо варто відзначити, що поліцейськими було надано для дослідження суду непрямий доказ перебування автомобіля марки «Таврія» моделі «Нова» з д.н.з. НОМЕР_1 у статичному, а не динамічному стані, на момент приїзду поліцейських о 05 год. 11 хв. - рапорт за № 5449 від 12 квітня 2025 року (а.с. 4). З цього документу вбачається, що вищезгаданий транспортний засіб (хоча в рапорті говориться про автомобіль марки «ВАЗ») станом на момент здійснення дзвінка на лінію «102» перебував біля будинку за № 38 по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському, а його водій голосно слухав музику та заважав іншим відпочивати. Як стверджував на відеозаписах поліцейський, їх виїзд був зумовлений саме здійсненням виклику на лінію «102», однак з вищевказаного рапорту вбачається, що час, котрий в ньому зафіксовано, також не відповідає змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і самим відеозаписам, оскільки в ньому говориться про те, що інспектор Кадира Д.М. прибув на місце події о 06 год 00 хв - через 7 хвилин після дзвінка. Навіть за таких умов, якщо пристати на версію, що при зборі доказів у цій справі мали місце якісь невстановлені наразі технічні несправності при фіксуванні часу подій нагрудною боді-камерою та устаткуванням ІТС ІПНП (хоча таких в ході судового розгляду встановлено не було), очевидним є той факт, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, оскільки поліцейські по приїзду на місце події виявили його на тому ж самому місці, про яке вказувала особа, що телефонувала на лінію «102», - біля будинку за № 38 по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському. Отже, цілком правдивим та таким, яке узгоджується з усіма дослідженими судом доказами, є твердження ОСОБА_2 про те, що він о 06 год 08 хв 12 квітня 2025 року, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував автомобілем. Дане твердження також підтверджується і відеофонограмою з найменуванням файлу «VID28F-800-0006.MOV», з якої вбачається факт перебування транспортного засобу марки «Таврія» моделі «Нова» станом на момент приїзду поліцейських, зафіксованого відеозаписом (5 год. 11 хв. 12 квітня 2025 року), у нерухомому стані. Окрім того, з досліджених у засіданні відеозаписів також встановлено, що ОСОБА_2 не висловлював своєї відмови від проведення його огляду на визначення стану сп`яніння, а лише намагався скористатись наданим йому правом на правничу допомогу після роз`яснення положень ст. 268 КпАП України, що поліцейський розцінив, певно, як відмову, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення він не відобразив, які саме дії ОСОБА_2 ним були оцінені як ухилення від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Так, одним з елементів об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, є керування транспортним засобом. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення цього елементу. Висновки поліцейського про нібито керування ОСОБА_2 автомобілем у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення місці та час є хибними й такими, що не узгоджуються із висновками, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». З огляду на вказане вище, з долучених поліцейським доказів повинно бути очевидним, що автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_2 станом на момент приїзду інспекторів на місце події, перебуває в динамічному стані і що ним, відповідно, керує (приводить у рух) в цей час саме ОСОБА_2 . Проте, як вбачається з наявних відеофонограм і як вже було наголошено ним вище, наявними у справі джерелами фактичних даних такі обставини зафіксовані не були. Окрім того, дані відеозаписи також підтверджують недостовірність ряду наданих інспектором на дослідження суду джерел фактичних даних, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298010 від 12 квітня 2025 року (а.с. 1). Як убачається з протоколу, ОСОБА_2 за цим документом та по суті ключовим доказом у справі в розумінні ст. 251 КпАП України інкриміновано те, що останній начебто о 06 год 08 хв 12 квітня 2025 року в м. Камені-Каширському по вул. Шевченка керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова) та від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. У той же час відеофонограмами зафіксовано події, що не дотичні по часу до тих, котрі відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відеофіксація була припинена о 05 год 41 хв 15 сек 12 квітня 2025 року, а інспектор мав би долучити до справи відеозаписи, якими зафіксовано саме ті обставини, котрі відбувались через 27 хвилин після цього - з 06 год 08 хв, однак таких на дослідження суду надано не було та не отримано жодних відомостей про те, чи наявні відповідні докази взагалі, якщо так, то де вони знаходяться і чому їх не було одразу долучено до матеріалів справи. Тобто, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріали не підтверджують існування подій, про які йдеться у самому протоколі, а відтак висунуте у ньому звинувачення ґрунтується виключно на словах поліцейського. Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 квітня 2025 року (а.с. 2), то в цій частині слід наголосити про відсутність відомостей щодо обставин його складення, зафіксованих на відеозаписах, котрі додані до справи. Як вже наголошувалось вище, відеозйомка подій була завершена о 05 год 41 хв 15 сек 12 квітня 2025 року, а тому очевидним є те, що інспектором не було зафіксовано обставин оформлення направлення, доведення його змісту до відома ОСОБА_2 та підписання самим поліцейським Кадирою Д.М. о 06 год 25 хв цього ж дня. У свою чергу, ОСОБА_2 категорично заперечує власну обізнаність про існування такого документу до ознайомлення з матеріалами судової справи, до якої останній було долучено. З досліджених у засіданні відеозаписів також убачається, що ними не зафіксовано оформлення відповідного направлення в інший час цього ж дня. За таких обставин суд позбавлений можливості переконатись у достовірності наданого для дослідження документа, а відтак він має бути визнаний недопустимим джерелом фактичних даних та оцінюватись критично. Щодо акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), то цей документ аналогічно попередньому не був зафіксований долученими до справи відеофонограмами - відсутні процес його складення, доведення до відома ОСОБА_2 та підписання поліцейським. Крім того, досліджений судом акт взагалі не містить будь-яких реквізитів документу - відсутні будь-які відомості про дату та час його складення, внаслідок чого наразі не можливо пересвідчитись у його дотичності до предмету доказування в рамках цієї справи. У зв`язку із цим відповідний акт також повинен визнаватись недопустимим та недостовірним джерелом фактичних даних і відхилятись як неналежний доказ. Окрім того, з досліджених у засіданні відеозаписів також встановлено, що ОСОБА_2 не висловлював своєї відмови від проведення його огляду на визначення стану сп`яніння, а лише намагався скористатись наданим йому правом на правничу допомогу після роз`яснення положень ст. 268 КпАП України, що поліцейський розцінив, певно, як відмову, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення він не відобразив, які саме дії ОСОБА_2 ним були оцінені як ухилення від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Поліцейськими було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, чітко регламентовану вищевказаними положеннями законодавства України, оскільки (1) не здобуто доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом, (2) взагалі не було отримано відмови ОСОБА_2 від проходження огляду та не вказано у складених документах, які саме його дії кваліфіковано в якості відповідної відмови, (3) не зафіксовано всієї процедури із застосуванням технічних засобів відеозапису або ж (4) залученням двох свідків. З огляду на всі перелічені вище обставини та доводи неможливим є притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, у зв`язку із відсутністю самої події та в його діях ознак складу відповідного правопорушення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України виключає провадження в даній справі та зумовлює його закриття. Підсумовуючи викладене та зважаючи на суттєві порушення, допущені при складенні адміністративних матеріалів, внаслідок яких не було належним чином зафіксовано обставини, які підлягають з`ясуванню в ході судового розгляду цієї справи, та не надано до суду жодного допустимого та достовірного доказу вчинення незаконного діяння, з огляду на порушення встановленої законодавством процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, просить визнати неналежними та недостовірними джерелами фактичних даних протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298010 від 12 квітня 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 квітня 2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт за № 5449 від 12 квітня 2025 року, відеозаписи з найменуванням файлів «VID28F-800-0006.MOV»,«VID28F-800-0007.MOV», протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299481 від 13 квітня 2025 року, письмові пояснення від 13 квітня 2025 року, відеозапис з найменуванням файлу «VID00F-800-0012.MOV», а провадження у справах закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 298010 та дослідженими доказами.

Згідно з рапортом, зареєстрованим ІТС ІПНП за № 5449 від 12 квітня 2025 року, заявниця із номеру телефону НОМЕР_2 повідомила до поліції про те, що о 05 год 53 хв 12 квітня 2025 року по вул. Шевченка, 53 у м. Камені-Каширському водій авто марки «ВАЗ», бежевого кольору, в стані алкогольного сп`яніння голосно слухає музику, заважає відпочивати, водій поїхав в напрямку української церкви та повернувся на місце події біля будинку № 38.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298010 відеозапису від 12 квітня 2025 року, працівники поліції, рухаючись службовим автомобілем про проїжджій частині дороги за автомобілем марки «Таврія», який також рухався по цій дорозі, після його зупинки також зупинилися біля цього транспортного засобу. Після відкриття поліцейським дверей автомобіля марки «Таврія» було виявлено, що за кермом цього транспортного засобу перебуває ОСОБА_2 , який почав переміщуватися у салоні автомобіля, сідаючи на особу чоловічої статі, яка у цьому автомобілі перебувала на пасажирському сидінні, в автомобілі гучно грала музика, поліцейський звернув увагу ОСОБА_2 , що у салоні автомобіля під ногами валяється пляшка з-під алкоголю. ОСОБА_2 заперечував факт керування автомобілем, пояснюючи, що він сидів у дядька на руках. Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_2 , що від нього чути запах алкоголю з порожнини рота. На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_2 алкоголь, останній пояснив, що він не є водієм, посвідчення водія на пропозицію поліцейського не надавав. На запитання поліцейського чи бажає ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, Гладкий відповів: «Ні те, ні те». У подальшому ОСОБА_2 продовжив заперечувати факт керування ним автомобілем, на повторні вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння бажання не виявив. Під час зазначених подій, як вбачається з відеозапису ОСОБА_2 , який не був затриманим, була забезпечена можливість скористатися правовою допомогою, останній мав можливість і телефонував, як він пояснював адвокатам.

Отже, із зазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем, після виявлення у нього такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецприладу, а також відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена, а тому до нього, з урахуванням тієї обставини, що посвідчення водія ОСОБА_2 не має, належить застосувати адміністративне стягнення за вчинення цього адміністративного правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Доводи адвоката Колєсніка Б.В. про те, що автомобіль, в салоні якого за кермом був ОСОБА_2 , не рухався, знаходився в статичному стані, тобто доводи про те, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, спростовуються відображеними на відеозаписі обставинами, а саме зміною положення автомобіля по відношенню до об`єктів, які розташовані по обидві сторони дороги, якою цей автомобіль рухався, а також зміною положення коліс автомобіля марки «Таврія», зокрема переднього колеса автомобіля у момент, коли до нього під`їжджав службовий автомобіль поліції.

Незначна розбіжність у часі, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298010 від 12 квітня 2025 року та який зафіксований на доданому до цього протоколу відеозаписі від 12 квітня 2025 року, з урахуванням вищезазначеного, не свідчить про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Інші доводи захисника ОСОБА_3 не спростовують вказаних висновків суду, які ґрунтуються на належних та достовірних доказах, зокрема відеозаписі з місця події, який ставити під сумнів немає підстав.

Щодо акта огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 квітня 2025 року, то вони не є у цьому конкретному випадку окремими доказами, а лише містять виклад обставин, які, як свідчить відеозапис, мали місце під час спілкування ОСОБА_2 та поліцейського з приводу обов`язку водія пройти на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленням у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду справи про звинувачення за ч. 1 ст. 130 КпАП України не було встановлено таких обставин, які б свідчили про порушення прав водія ОСОБА_2 або ж обмежили останнього у можливості їх ефективного використання.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299481 від 13 квітня 2025 року зазначається, що ОСОБА_2 12 квітня 2025 року о 06 год 08 хв у м. Камені-Каширському по вул. Шевченка керував автомобілем марки «ЗАЗ Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності Камінь-Каширським РВП ГУНП у Волинській області 28 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КпАП України, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ст. 126 КпАП України, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Статтею 251 КпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КпАП України).

Частиною 5 статті 126 КпАП України передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 ст. 126 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частинами 3, 4 ст. 126 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність відповідно: за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КпАП України не надано доказів, що останнім протягом року було вчинено одне з правопорушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Разом з тим, адвокатом Колєсніком Б.В. додано рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року, яке набрало законної сили 25 березня 2025 року, згідно з яким постанову серії ЕНА № 3757308 від 30 грудня 2024 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Доказів притягнення ОСОБА_2 28 грудня 2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299481 від 13 квітня 2025 року, суду не надано, а тому підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КпАП України відсутні.

З урахуванням зазначених обставин, приходжу до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КпАП України належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, п. 1, 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягнути подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Матеріали справ про адміністративні правопорушення № 157/681/25 (провадження № 3/157/431/25) та № 157/680/25 (провадження № 3/157/430/25) об`єднати в одне провадження, об`єднаному провадженню присвоїти номер 157/680/25 (провадження № 3/157/430/25)

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови - 25 червня 2025 року.

Суддя: О.В. Антонюк