ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1664/25 Справа № 203/1555/25 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника потерпілого (в режимі відеоконференції) Горобця Р.М.

апеляційну скаргу представника потерпілого Горобця Р.М., з клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

стосовно якого справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що останній 09.02.2025 року о 14:52 в м. Дніпрі, по вул. Степана Бандери, буд. 2, керуючи автомобілем «FIAT DOBLO», д.н.з « НОМЕР_1 », рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «MAZDA CX-5», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався позаду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що останнім порушені вимоги п. 9.10 ПДР, оскільки надані на розгляду суду матеріали в своїй сукупності не підтверджують поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 10.9 ПДР, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що потерпілий ОСОБА_2 , не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції та про прийняте рішення дізнався лише 05.05.2025 року.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що на стадії підготовки до розгляду справи суд першої інстанції не переконався в належному повідомленні осіб, які беруть участь у справі, про дату та час розгляду справи, що позбавило ОСОБА_2 можливості прийняти участь у розгляді справи.

Зазначає, що не було з`ясовано повного обсягу всіх обставин розвитку механізму дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до безпідставного закриття провадження у справі.

Також вказує, що матеріали справи містять належні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , диск з відеозаписом події ДТП.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 та визнав недопустимим доказом вини ОСОБА_1 схему ДТП, вказавши, що схема складена щодо водія ОСОБА_2 за порушення вимог п. 8.7.3 е ПДР України, при цьому не зазначив, чим це підтверджується.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши представника потерпілого - адвоката Горобця Р.М., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав і наполягав на її задоволенні; особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх правильними по суті, втім не може погодитись із частиною міркувань, покладених в їх основу.

Так, згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду першої інстанції про неналежість як доказу схеми місця ДТП з огляду на те, що вона була складена щодо водія ОСОБА_2 за невиконання ним вимог п. 8.7.3. е) ПДР, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки вказана схема відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та була складена щодо тої самої дорожньо-транспортної пригоди, з якої випливає обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема у рішення у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що для грунтовного висновку про винуватість водія транспортного засобу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належить встановити одночасну наявність таких елементів, як: порушення останнім вимог ПДР; прямий причинний зв`язок між таким правопорушенням та настанням події ДТП; наслідки події ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналізуючи фактичні обставини та наявні у матеріалах справи докази, якими вони підтверджуються, апеляційний суд вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про недоведеність порушення вимог ПДР з боку водія ОСОБА_1 .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2025 року останньому інкриміноване порушення вимог п. 10.9 ПДР, згідно із якими під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, а для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вбачається з фактичних обставин справи, дії ОСОБА_1 під час інкримінованої йому події ДТП полягали у тому, що останній 09.02.2025 року о 14:52 в м. Дніпрі, по вул. Степана Бандери, буд. 2, керуючи автомобілем «FIAT DOBLO», д.н.з « НОМЕР_1 », який стояв без руху на паркувальному місці на узбіччі дороги, почав рух заднім ходом, із виїздом на крайню праву смугу руху по вул. Степана Бандери, по якій у той час рухався, наближаючись, автомобіль «MAZDA CX-5», д.н.з. « НОМЕР_2 », після чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів.

Згідно із поясненнями водія ОСОБА_1 , починаючи рух за вказаних обставин, він не бачив автомобіль «MAZDA CX-5», д.н.з. « НОМЕР_2 », оскільки поле зору для нього було перекрите іншими автомобілями, які стояли праворуч від нього на інших паркувальних місцях, втім він побачив, що на світлофорному об`єкті, який регулював рух через пішохідний перехід, загорівся червоний сигнал для автомобілів та пішоходи почали свій рух, із чого зробив висновок про безпечність свого маневру.

На переконання суду апеляційної інстанції, наведені обставини, у сукупності з наявним у справі відеозаписом, поза розумним сумнівом підтверджують, що водій ОСОБА_1 , починаючи маневр руху заднім ходом, не бачив та не контролював смугу руху, на яку здійснював виїзд, внаслідок чого не побачив автомобіль «MAZDA CX-5», д.н.з. « НОМЕР_2 », який по ній рухався. Натомість до інших осіб за допомогою для забезпечення безпеки руху він не звернувся, висновок про безпечність свого маневру зробив із побічних обставин, тобто фактично грунтувався на припущеннях.

Відтак у діях водія ОСОБА_1 безумовно наявне порушення вимог п. 10.9 ПДР України, а висновки суду першої інстанції про зворотне є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Також матеріалами справи поза розумним сумнівом підтверджується факт заподіяння внаслідок події ДТП механічних пошкоджень «FIAT DOBLO», д.н.з « НОМЕР_1 », та «MAZDA CX-5», д.н.з. « НОМЕР_2 », під час їх зіткнення.

Разом із тим, матеріали справи не дають підстав для категоричного висновку про наявність прямого причинного зв`язку між допущеним водієм ОСОБА_1 порушенням вимог ПДР та настанням події ДТП, оскільки такий зв`язок останнім заперечується та для свого з`ясування потребує встановлення фактичних обставин, які наявними у матеріалах справи доказами не висвітлені та задля свого встановлення потребують застосування спеціальних знань, зокрема моменту виникнення перешкоди для руху для кожного з водіїв, наявності або відсутності можливості її виявлення, швидкості їх руху, наявності або відсутності можливості запобігти зіткненню автомобілів застосуванням кожним з водіїв тих чи інших маневрів тощо.

Наданий представником потерпілого висновок експертного дослідження від 06.06.2025 року № ЕД-19/104-25/20846-ІТ не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_3 , оскільки експерт грунтувався виключно на вихідних даних та матеріалах, наданих йому замовником ОСОБА_2 , точність та правильність яких не має безумовного підтвердження.

Відтак суд апеляційної інстанції, частково не погоджуючись із міркуваннями суду, покладеними в основу його висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 за стандартом «поза розумним сумнівом», у той же час вважає вказаний висновок правильним по суті, у зв`язку із чим не знаходить підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця