Справа №766/7578/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, що надійшли з Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 14.06.2020 року близько 11:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_2 , а саме: завдала декілька ударів рукою в область голови та грудної клітини, внаслідок чого було завдано фізичної шкоди здоров`ю потерпілої

Дії ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( в редакції Закону № 2229-VIII від 07.12.2017 ), а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи позицію зазначила, що кримінальне провадження по відношенню до неї закрито, оскільки не доведено, що саме вона спричинила сестрі тілесні ушкодження. Стверджувала що жодної фізичної сили до сестри не застосовувала, 14.06.2020 відбулась лише словесна сварка, посилалась на відсутність доказів. За таких обставин вважала, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складено неправомірно.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, особою, уповноваженою на складання такого протоколу, надані наступні докази::

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 691539 від 15.05.2025 року, який містить відомості, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- копію витягу з ЄРДР за № 0001937 від 15.06.2020 ( заява ОСОБА_3 , про те, що 14.06.2020 її сестра ОСОБА_1 спричинила їй тілесні ушкодження), попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 125 КК України;

- копію висновку експерта № 480 від 18.08.2020, відповідно якого у ОСОБА_3 струс головного мозку, який виник від травматичної дії тупим предметом, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я;

- протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 01.05.2025, відповідно до якого остання пояснила, що має дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , 14.06.2020 між ними виникла сварка, але більш детально не пам`ятає, оскільки минуло п`ять років, зв`язок з ОСОБА_3 не підтримує, остання виїхала за кордон;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 , який пояснив що поряд з ним в с. Степанівка мешкають ОСОБА_3 та на даний час її матір ОСОБА_6 . ОСОБА_3 виїхала за кордон під час окупації та до теперішнього часу не повернулась;

- пояснення ОСОБА_3 від 15.05.2025, відповідно яких 14.06.2020 у неї з сестрою ОСОБА_1 виник конфлікт, який на даний час вичерпаний, претензій не має;

- пояснення ОСОБА_1 від 15.05.2025, відповідно яких остання підтвердила, що 14.06.2020 в неї був конфлікт з сестрою ОСОБА_3 , вони примирилися, претензій один до одної не мають

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

- постанову про закриття кримінального провадження від 09.05.2025, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001937 від 15.06.2020 закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки не було встановлено фактичних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень заявниці ОСОБА_2 .

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі-Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону).

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, згідно яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 від 09.05.2025 року вбачається, що в провадженні проведено ряд слідчих(розшукових) дій, відповідно до копії висновку експерта № 480 від 18.08.2020 у ОСОБА_3 виявлено струс головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, проте підтвердити факт нанесення умисного тілесного ушкодження саме ОСОБА_1 та встановити обставини події в ході проведення досудового розслідування не представилось можливим.

Поясненнями свідків також не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, лише засвідчено факт конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однак в чому він полягав та його наслідки не вказані.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка: гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, у розпорядження суду не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обов`язок довести, що вчинене насильство завдало або могло завдати шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року).

Враховуючи викладене, з огляду на неконкретність висунутого особі обвинувачення, вищевказані докази не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою. Інших доказів, у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 p.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська