ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4962/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Бондаренко М.С.,

секретар судового засідання Кобзар-Альватар П.Г.,

учасники судового провадження:

прокурор Бабінська А.В.,

особа, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 17 червня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суть правопорушення

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 червня 2025 року № 47-01/89/25, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, зобов`язаним подавати щорічну декларацію відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію за 2023 рік. Граничним строком подання декларації було визначено 31 березня 2024 року, натомість декларацію подано лише 26 березня 2025 року.

В якості обґрунтування, уповноважена особа НАЗК зазначила, що подання декларації після спливу законного строку свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з протоколом до суду надано роздруківки з Єдиного державного реєстру декларацій, службові записки щодо стану системи, листи від НАЗК, а також письмові документи щодо призначення ОСОБА_1 та його повноваження.

Позиції учасників

Прокурор Бабінська А.В. підтримала протокол у повному обсязі, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив свою вину у вчиненні корупційного правопорушення та пояснив, що він у 2024 році, в період з січня по березень, подав одразу три декларації: за 2021, 2022 та 2023 роки. За його словами, перші дві декларації (за 2021 та 2022 роки) було подано ще в січні 2024 року, а оформлення декларації за 2023 рік він здійснював наприкінці березня. Водночас, перебуваючи у впевненості, що натиснув кнопку подання, він вважав, що декларацію за 2023 рік було надіслано. Лише під час формування наступної декларації за 2024 рік, тобто через рік, він виявив, що документ за 2023 рік фактично не було подано, а залишився у вигляді збереженої чернетки, а не оригіналу. Крім того, пояснив, що декларацію за 2023 рік було сформовано вчасно, проте через технічні збої в електронній системі та перебої з електроенергією він не зміг її вчасно підписати й надіслати, ймовірно припустившись технічної помилки. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав до суду скріншот із сайту НАЗК, де відображено, що 28 березня 2024 року в його електронному кабінеті була збережена чернетка декларації за 2023 рік, що свідчить відсутність умислу на ухилення від подання декларації.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та думку прокурора, дійшла таких висновків.

Мотиви суду

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що бере участь в розгляді таких протоколів, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Крім того, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

При цьому вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 , який обіймає посаду начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві та є суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 з 2015 року безперервно та добросовісно подавав декларації у встановлені законом строки, що підтверджується наявними роздруківками з Реєстру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 дав детальні та внутрішньо узгоджені пояснення, з яких суд встановив, що у січні-березні 2024 року він одночасно готував і подав декларації одразу за 2021, 2022 і 2023 роки, що також і вбачається із реєстру декларацій.

Відтак декларації за 2021 і 2022 роки було подано у січні 2024 року, а декларацію за 2023 рік він формував у березні, в межах строку передбаченого законом, та був переконаний, що завершив її подання.

Про те, що декларацію не було подано, він дізнався випадково лише у березні 2025 року, тобто через рік, коли формував наступну декларацію у 2025 році за 2024 рік.

На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав скріншот із сайту НАЗК, де зафіксовано збереження чернетки декларації за 2023 рік датою 28 березня 2024 року, що, на думку суду, підтверджує належне усвідомлення обов`язку декларування та відсутність умисул на неподання декларації або на її несвоєчасне подання.

Окремо суд бере до уваги посилання ОСОБА_1 на технічні перебої у функціонуванні електронного кабінету, а також відключення електроенергії, спричинені ворожими обстрілами інфраструктури в березні 2024 року, які могли об`єктивно вплинути на подання декларації. ОСОБА_1 не став використовувати ці обставини як відмовку, але згадував їх як супутній контекст і це також свідчить про щирість його пояснень.

Окрім цього, суддя також враховує, що декларація за 2023 рік була подана ним разом із декларацією за 2024 рік, а саме 26 березня 2025 року при виявленні факту збереженої чернетки, не переведеної у оригінал, тобто добровільно, без вимог з боку НАЗК. Така поведінка не є типовою для ухилення, навпроти, вона характерна для особи, яка не мала наміру порушити закон і прагнула усунути наслідки у максимально добросовісний спосіб.

Усі зазначені обставини у сукупності не дають підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 умислу, спрямованого на порушення вимог антикорупційного законодавства.

Відтак, суд вважає, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, статтями 23, 33, 40-1, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО