Єдиний унікальний номер 205/8806/25
Номер провадження3/205/2897/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду м. Дніпра Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючої в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №447909 від 03.06.2025 року вбачається, що 03 червня 2025 року о 18-30 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який чув та бачив як батько ображав маму ОСОБА_2 нецензурною лайкою та вдарив по рукам, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю малолітнього, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, зазначив, що ніякого домашнього насильства відносно сина не здійснював. Саму сварку між батьками останній не бачив, а зайшов у кімнату тільки коли приїхали співробітники поліції.

ОСОБА_2 зазначила, що справді дитина під час конфлікту присутня не була та розплакалась вже під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно її чоловіка.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію рапорту від 03.06.2025 року, копію заяви ОСОБА_2 від 03.06.2025 року, копію пояснень ОСОБА_2 , які стосувались обставин вчення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно його дружини, будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищенаведене свідчить про те, що Національною поліцією України не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.247, 283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.