МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Справа № 370/454/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 241972 від 08.02.2025 того ж дня 15 год. 51 селище Макарів, вулиця Д.Ростовського, 62, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 в селищі Макарів на перехресті вул. Д.Ростовського- вул. Варшавська- вул. Садова, не впевнився, що водій попереду подав сигнал повороту ліворуч, здійснив обгін службового авто Renault Sandero д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду по тій самій смузі, в результаті чого відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Водій порушив п. 14.6 а ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №241983 від 08.02.2025, того ж дня 15 год. 51 селище Макарів, вулиця Д.Ростовського, 62, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 в селищі Макарів на перехресті вул. Д.Ростовського- вул. Варшавська- вул. Садова, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з службовим авто Renault Sandero д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , після чого місце ДТП залишив, чим порушив п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242004 від 08.02.2025, того ж дня о 15 год. 51 хв. селище Макарів вулиця Д.Ростовського, 62, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 в селищі Макарів на перехресті вул. Д. Ростовського вул. Варшавська вул. Садова та після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої, а саме пиво. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Огляд проведено на місці встановлення водія за допомогою приладу Drаger Alcotest 6810, результат огляду проба позитивна 1,46 та 1,91 проміле, чим порушив п.2.10 є Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення з`явилися ОСОБА_1 та його захисник. Заперечували проти протоколів, вказували на відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки за кермом автомобіля перебувала інша особа.

Зокрема, захисник вказала, що ОСОБА_1 в своїх пояснення оговорив себе, оскільки сам дійсно за кермом транспортного засобу, який вчинив ДТП не перебував та ДТП не вчиняв.

08.02.2025 року за кермом Автомобіля Міцубісі L200 перебував знайомий ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не є власником цього транспортного засобу, він, побоюючись того, що ОСОБА_4 (яка є власником автомобіля та будинку в якому тимчасово мешкає та працює ОСОБА_1 ) позбавить роботи та не розрахується за вже зроблену ним роботу, якщо дізнається, що останній довірив керування транспортним засобом іншій незнайомій особі, сказав ОСОБА_4 (яка на момент приїзду поліцейських була у Тайланді на відпочинку) та поліцейським які приїхали близько 18 год. ЗО хв. до неї додому, що це він був за кермом ОСОБА_5 . Проте, по приїзду ОСОБА_4 додому ОСОБА_6 (сусідка ОСОБА_4 ) розповіла, що будучи в неї вдома 08.02.2025 року ( ОСОБА_6 мала ключі від будинку ОСОБА_4 , оскільки приходила прати речі до неї додому, бо не мала своєї пральної машини) бачила як у двір заїхала автівка Міцубісі L200 з якої вийшов незнайомий їй мужчина з бородою та вусами та поспіхом вийшов зі двору та пішов у невідомому напрямку, а ОСОБА_1 прийшов додому лише через 30-40 хв. після приїзду вищезазначеної особи.

Заперечували щодо закриття провадження із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа скоїла декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядає один і той самий орган (посадова особа), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більше серйозніше порушення з числа скоєних.

За викладених обставин вважаю необхідним поєднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 370/454/25, 370/455/25 та № 370/457/25 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти їм один реєстраційний номер - 370/454/25.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП керуюся наступним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 124 КУпАП за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена адміністративна відповідальність.

Вимогами п. 14.6.а ПДР визначено, що обгін заборонено на перехресті.

Згідно визначення п. 1.10 ПДР, - обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена адміністративна відповідальність.

Пункт 2.10. а) Правил передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Для настання адміністративної відповідальності за даною статтею необхідно встановити факт настання дорожньо-транспортної пригоди, а також факт залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Згідно п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Хоча відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , що наявні в матеріалах справи, останній повідомив працівників поліції, що саме він перебував за кермом автомобіля Mitsubishi L200 на момент ДТП, однак суд зважує на наступне.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, сукупність яких би свідчила про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 та що саме ОСОБА_1 як водієм порушено вимоги п.14.6а Правил дорожнього руху. Відеозаписи з боді-камер не зафіксували, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом. Натомість, з відеозапису, створеного під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, та який надано до протоколу (від 08.02.2025 відео розпочинається о 18 год. 51 хв.) чутно розмову між працівниками поліції та третьою особою щодо того хто перебував за кермом, про те, що в автомобілі було двоє чоловіків, один з працівників поліції зазначає, що з відео видно, що був в автомобілі ще один чоловік, «якійсь вусатий з бородою» про те, що за кермом була наче інша особа.

На відео з 1D реєстратора 854757 на 03 хв. 53 сек. зафіксовано, що працівники поліції дивляться відео моменту ДТП, а на відео з ID реєстратора 854506 на 12 хв. 21 сек. -12 хв. 29 сек. працівники поліції вказують, що це не водій, який спричинив ДТП, а пасажир.

Окрім того, на відео з IDреєстратора 854 757 зафіксовано, що 08:00хв. -08:34 хв. ОСОБА_1 каже, що відео було за світлофором, хоча самі поліцейські кажуть, то де світлофор, а де місце ДТП, також, зазначає, що був з дівчиною в машині, а 11:00 хв:,-11:09 хв. ОСОБА_1 каже, що був сам на момент ДТП,, при цьому поліцейські маючи відеозапис моменту ДТП не показали його ОСОБА_1 де з автівки виходило 2-є чоловіків.

На запит суду було надано відео ДТП з автомобільного реєстратора. Однак, суд зауважує, що водій синьої автівки зупинився, а не поїхав з місця ДТП, ідентифікувати хто саме був водієм неможливо. Суду не надано відео з боді-камер працівників поліції, які були присутніми на місці ДТП .

Відтак, під час судового розгляду судом не встановлено достовірних даних про те, що за кермом автомобіля Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 та що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.02.2025 між автомобілями автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 та Renault Sandero д.н. НОМЕР_2 відбулась саме у зв`язку із недотриманням саме ОСОБА_1 , як водієм, положень п. 14.6 а Правил дорожнього руху.

У судове засідання неодноразово викликалися працівники поліції, які складали протоколи про адміністративне правопорушення, які в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 , власниця автомобіля Mitsubishi L200, та ОСОБА_6 підтвердили суду обставини зазначені захисником.

Фактично письмові пояснення ОСОБА_1 , які були надані працівникам поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, що наявні в матеріалах справи, це єдині докази, які містяться в матеріалах справи на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечував факт перебування його за кермом під час ДТП.

Враховуючи викладене, оскільки суд розглядає справу лише на підставі та у межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі даного протоколу, оскільки не доведено, що саме він перебував за кермом, є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що для настання адміністративної відповідальності за статтями 122-4 та ч.4 ст. 130 КУпАП необхідно встановити факт настання дорожньо-транспортної пригоди, однак судом не встановлено, що саме ОСОБА_1 , керував автомобілем в момент ДТП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи викладене, встановлені під час апеляційного розгляду обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,221,283,284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 370/454/25, 370/455/25 та № 370/457/25 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 та 122-4 КУпАП та присвоїти їм єдиний номер № 370/454/25.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В.Білоцька