Справа №583/5366/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 33/816/428/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм Правдинської ЗОШ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 25 жовтня 2024 року о 21 год. 53 хв. в с. Кириківка по вул. Правдинській, 4, керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням газоаналізатору Драгер 6820 чи в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтовування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на безпідставність складеного працівниками поліції відносно нього адміністративного матеріалу, оскільки він не керував транспортним засобом, вийшов з подвір`я, відкрив ворота та хотів загнати автомобіль, який був припаркований поруч, у двір. Тільки він запустив двигун і рух ще не здійснив, як до нього під`їхали поліцейські, і без жодних пояснень попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційний талон, а після цього, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував і суб`єктом вказаного правопорушення не являється. Однак, поліцейський на такі його пояснення та заперечення уваги не звернув та склав протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, апелянт зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, і відеозаписом, який було долучено поліцейськими, вказане, також, не підтверджується, на що суддя суду першої уваги не звернув, як і не звернув уваги на те, що вказаний відеозапис не є безперервним.

Таким чином, на думку апелянта, належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у даній справі зібрано не було, а тому, постанову судді, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважати законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 797601 від 25 жовтня 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з відміткою про те, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою останнього та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом.

Саме його даними, на спростовування доводів апелянта, підтверджується зупинка працівниками поліції автомобіля ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , яким, як було встановлено керував ОСОБА_1 , якому було повідомлено про надходження на службу «102» інформації, що водій даного транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, на вимогу поліцейських, ОСОБА_1 посвідчення водія та свій паспорт для огляду не надав, вів себе неадекватно, застосовував нецензурну лексику.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , поліцейські виявили у нього ознаки сп`яніння і останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер або ж у найближчому медичному закладі, від чого останній у категоричній формі відмовився, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що даним відеозаписом не підтверджується те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, разом з тим підтверджується, що останній, телефонуючи своєму знайомому «Юрчику», повідомляв про те, що його рідні через його поведінку викликали поліцейських, які його зупинили, коли він їхав біля двору.

Таким чином, вказаним доказом підтверджується як факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , так і його відмова, на пропозицію працівників поліції, пройти огляд на визначення стану сп`яніння у передбаченому Законом порядку, що було вірно враховано суддею суду першої інстанції при визнанні винуватості останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис є неналежним та недопустимим, то апеляційний суд вважає їх надуманими з огляду на те, що останній не зазначає, які саме норми Порядку зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24 листопада 2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 №100 не були дотримані працівниками поліції при використанні нагрудних відеокамер з фіксацією подій, які стались за участі ОСОБА_1 25 жовтня 2024 року та за яких відносно останнього був складений протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у цьому конкретному випадку, ключовим є те, що ОСОБА_2 , як водій, не мав право, а був зобов`язаний, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, на пропозицію працівників поліції, пройти огляд на стан сп`яніння, проте, від проходження такого огляду відмовився, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, що було вірно встановлено суддею суду першої інстанції.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та незаконність притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин не встановлено.

Вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянтів, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.