Справа № 156/409/25
Провадження № 3/156/365/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., дослідивши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забужжя, Рівненської територіальної громади Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованого, раніше притягався до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відводів не заявлено,

в с т а н о в и в :

І. Фактичні обставини справи встановлені судом

Згідно з відомостями протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд, раніше неодноразово притягувався до відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, однак висновків не зробив і продовжив вчиняти правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, 25.03.2025 о 16:25 ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду: перебував у закладі «Свіжий розлив», що за адресою с. Милятин, вул. Шевченка, де реалізують алкоголні напої на розлив.

26.03.2025 о 16:45 ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду: перебував у закладі «Духм`яна піч», що за адресою с. Павлівка, вул. Незалежності, де реалізують алкоголні напої на розлив.

28.03.2025 о 16:10 ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду: перебував у закладі «Свіжий розлив», що за адресою с. Милятин, вул. Шевченка, де реалізують алкоголні напої на розлив.

31.03.2025 ОСОБА_1 не з`явився на відмітку у ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, чим порушив одне з обмежень, встановлених Іваничівським районним судом Волинської області.

31.03.2025 о 14:20 ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду: перебував у закладі «Свіжий розлив», що за адресою с. Милятин, вул. Шевченка, де реалізують алкоголні напої на розлив.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданняі ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, вину визнав та щиро розкаявся.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із частини другої статті 187 КУпАП слідує, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, зокрема порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі Національної поліції, - передбачає адміністративну відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формах:

1) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

2) нереєстрація в органі внутрішніх справ. Всі склади - формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (особа, яка знаходиться під адміністративним наглядом).

ІV. Досліджені докази та висноки суду

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП органом поліції надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 430976 від 25.03.2025, у якому викладено обставини і суть правопорушення вчиненого 25.03.2025, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- рапорт № ЄО-1473 від 25.03.2025;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 25.03.2025;

- рапорт № 1481 від 26.03.2025;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 26.03.2025;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 430978 від 28.03.2025, у якому викладено обставини і суть правопорушення вчиненого 28.03.2025, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- рапорт № ЄО-1494 від 28.03.2025;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 28.03.2025;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 430979 від 31.03.2025, у якому викладено обставини і суть правопорушення вчиненого 31.03.2025, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- рапорт № 1520 від 31.03.2025;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2025;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 430980 від 31.03.2025, у якому викладено обставини і суть правопорушення вчиненого 31.03.2025, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- рапорт № 1521 від 31.03.2025;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2025;

- копію постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 20.01.2025 про встановлення адміністративного нагляду терміном на один рік з обмеженнями: заборона перебування в закладах торгівлі, де ведеться реалізація спиртних напоїв на розлив; реєстрація в органах Національної поліції раз в місяць;

- довідку ЛЬВ № 20899 від 11.03.2022 про звільнення ОСОБА_1 з місць позбавлення волі;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 430977 від 26.03.2025, у якому викладено обставини і суть правопорушення вчиненого 26.03.2025, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Під час аналізу наведених доказів, дослідження матеріалів справи та оцінення належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

У процесі розгляду справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

До матеріалів справи долучено копію ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 20.01.2025 року у справі № 156/78/25 з відміткою, що таке судове рішення не набрало законної сили (а. с. 4-6). Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Іваничівського районного суду Волинської області від 20.01.2025 року у справі № 156/78/25 набрала чинності 31.01.2025.

Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейські порушили вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрали доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП. Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував у закладах торгівлі, де ведеться реалізація напоїв на розлив: у протоколах свідків не зазначено та не вказано про те, чи здійснювалась відеофіксація правопорушення.

Також, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 встановлено певні дні для реєстрації в органах Національної поліції за місцем його проживання, і що таким днем було саме 31.03.2025.

Крім того, дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч.2 ст.187 КУпАП, у протоколах у графі чи притягався до адміністративної відповідальності вказано, що притягався 30.09.2024 за ч.2 ст.187 КУпАП. Однак, до матеріалів справи не додано копії постанови від 30.09.2024. Отже до матеріалів справи не додано жодного доказу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення повторно протягом року: до матеріалів справи не долучено постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП або за ч.2 ст. 187 КУпАП протягом року чи довідки щодо ОСОБА_1 . Тобто, повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП не підтверджується, а складання протоколу не є доказом обов`язкового притягнення особи до відповідальності відповідно до такого протоколу.

Враховуючи наведене, співробітником поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що, в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя звертає увагу, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до рішення ЄСПЛ «Малафєєва проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). За вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Інших доказів, на підтвердження вини особи матеріали справи не містять.

Таким чином, належними і допустимими доказами не доведено наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

З огляду на принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді. Інших доказів, котрі б вказували на перебування ОСОБА_1 під адміністративним наглядом та порушення ним встановлених обмежень, співробітниками поліції не надано. Наведене не дозволяє суду «поза розумним сумнівом» дійти висновку щодо винуватості цієї особи в скоєнні домашнього насильства.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення суддею повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КУпАП, а тому суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення такого до адміністративної відповідальності.

Відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

V. Судові витрати

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 2 ст. 187 КУпАП, ст.ст. 9, 38, 247, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська