Справа № 392/1598/24
Провадження № 3/392/11/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.09.2024 року о 01.45 годині в с. Нововознесенка по вул. Войнівська, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 211540, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Також відмовився від освідування на спеціальний алко пристрій «Драгер» на місці зупинки у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Беспалова Н.О., подала письмове клопотання, зареєстроване судом 12.11.2024 року за вх. № 11792 про закриття адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначила, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння була грубо порушена. Матеріали стосовно ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП оскільки відсутні свідки. Поліцейський до протоколу про адміністративне правопорушення не додав відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервний. Це свідчить про те, що відео запис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та диск, що прямо заборонено Інструкцією № 100. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис на диску змінювався або редагувався, тому існують сумніви і в автентичності оригіналу. Зазначила, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У судові засідання призначені на 19.12.2024 року та 25.04.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Беспалова Н.О. подала клопотання про відкладення розгляду на іншу дату.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 24.10.2024 року, 11.11.2024 року, 27.11.2024 року, 19.12.2024 року, 05.02.2025 року, 26.02.2025 року, 28.04.2025 року та 25.06.2025 року не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Окрім того, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Водночас, судом враховано, що ОСОБА_1 та його представника - адвоката Беспалова Н.О. завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи, що в свою чергу підтверджується відповідними судовими розписками.

Згідно ст. 268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, розгляд справ у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст. 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно,з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справ та не вирішенням її по суті.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з урахуванням положень ст. 268, 277 КУпАП, оскільки він скористався правовою допомогою адвоката, чим реалізовано його право на захист та подальше відкладення розгляду справ нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, приходжу до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується, наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 539680 від 02.09.2024 року, в якому зафіксовано, що 02.09.2024 року о 01.45 годині в с. Нововознесенка по вул. Войнівська, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 211540, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Також відмовився від освідування на спеціальний алко пристрій «Драгер» на місці зупинки у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 03.09.2024 року, в яких зазначено, що 02.09.2024 року близько 00.30 години вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_1 , відпочивали вдома за адресою АДРЕСА_1 , та до них прийшла невідома особа, яка почала стукати у вікна та розбудив ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_1 з невідомим чоловіком сіли до його транспортного засобу ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермо сів ОСОБА_1 в тверезому стані, та вони поїхали десь в невідомому напрямку. Після цього близько 03.30 години до дому прийшов ОСОБА_1 перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння та ліг спати;

- відеозаписами від 02.09.2024 року на DVD-R дисках з відеофайлами «_0016,_0017,_0018,_0019,_0020,_0021,_0022,_0023,_0024», що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 02.09.2024 року, які безсумнівно підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зафіксовано, що ОСОБА_1 під час комендантської години керував автомобілем ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та працівником поліції неодноразово запропоновано водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що ОСОБА_3 спочатку погодився, а в подальшому відмовився та повідомив, що він не здійснював керування автомобілем (відеофайл «_0016»). Надалі працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальні права та право на отримання безоплатної правової допомоги і повідомляє про його адміністративне затримання та намагається провести затримання (відеофайл_0017), після чого ОСОБА_1 втікає з місця зупинки транспортного засобу (відеофайл «_0019»). Зафіксована на вказаних відеозаписах поведінка ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції, не відповідає обстановці та загальноприйнятим та офіційно встановленим нормам.

Окрім того, судом досліджено: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Смолінської лікарні, огляд у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння не проводився, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова; розписку ОСОБА_4 від 02.09.2024 року, відповідно якій він зобов`язався взяти собі на зберігання транспортний засіб ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зберігати його за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язався не передавати транспортний засіб ОСОБА_1 ; довідку т.в.о. начальника ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Троянського Д. про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності в наступні дати вчинення: 26.12.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 12.10.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 30.11.2023 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП, 01.01.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, судом відзначається, що дані, які у них викладенні узгоджуються між собою та іншими доказами у справі не спростовуються та не суперечать дійсним обставинам справи, встановлених судом.

На підставі досліджених доказів, в тому числі оглянутого відео, вважає, що в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (при спілкуванні з поліцейськими висловлюється нецензурною лайкою, поводиться неадекватно, зневажливо, агресивно, мав явне порушення мови, тобто поведінка, яка притаманна особам, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння), тому їх вимоги про проведення огляду на стан сп`яніння, суд вважає законними та обґрунтованими. З огляду на положення вказаних нормативно-правових актів дії поліцейських, які пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, у зв`язку із наявністю відповідних ознак сп`яніння, відповідали вимогам законодавства. Будь-які об`єктивні причини, умови крайньої необхідності, які б вказували на поважність невиконання ним, як водієм своїх обов`язків, передбачених вказаною нормою, суду не повідомлено.

Те, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, саме по собі не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, як про те вказує представник, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

З врахуванням практики ЄСПЛ, за принципами якого скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості, суд приходить до висновку, що зазначені доводи представника не заслуговують на увагу, оскільки мають формальні підстави, які не спростовують зафіксовані на відео та вказані в протоколі обставини та факти.

На переконання суду інформація про керування водієм в стані алкогольного сп`яніння автомобілем та подальші дії працівників поліції, пов`язані саме з перевіркою наданої інформації, відповідають вимогам законодавства. Наведена сукупність доказів є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені докази із долученими відеозаписами, які є належними і допустимими, на переконання суду є достатніми для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Вказані докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 висувається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмовляючись від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим в перше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Згідно із довідкою ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , згідно обліку НПУ отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», «В1», «С», «С1», «СЕ» серії НОМЕР_3 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

ОСОБА_1 є особою, яка має посвідчення водія. Отже, при отриманні права керування транспортним засобом є особою, яка успішно склала теоретичний іспит на знання Правил дорожнього руху, а тому була обізнана, що відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Отже, ОСОБА_1 , реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці, так і у медичному закладі.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: враховуючи особу порушника, відносно якого були складені протоколи про адміністративні правопорушення за порушення правил безпеки дорожнього руху, при цьому, належно завірених постанов про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, тому вважаю за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 33, 40-1,ч.1 ст.130, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова