Справа № 643/1318/25
Провадження № 3/643/934/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

захисника адвоката Збицької А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 104782, 19 січня 2025 рокуо 01:05 год. в м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д. н. з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotеst, водій погодився проїхати до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», в якому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 163 «Про відмову від проходження огляду».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Салтівського районного суду міста Харкова від 27 березня 2025 року у справі № 643/1318/25 задоволено клопотання захисника та витребувано у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня»:

1) докази проходження лікарем ОСОБА_2 тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством;

2) посвідчену належним чином копію акта медичного огляду щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 квітня 2025 року від КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» до суду надійшла відповідь, згідно якої 19.01.2025 ОСОБА_1 був доставлений для проходження медичного огляду з метою виявлення у нього, як у водія транспортного засобу, ознак сп`яніння, від проходження огляду та надання біологічного матеріалу відмовився. До відповіді долучено копію акту № 163 та посвідчення лікаря нарколога ОСОБА_2 про проходження підвищення кваліфікації.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Збицька А. В. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Пояснила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України. Представники патрульної поліції мали з`ясувати підстави пересування ОСОБА_1 на транспортному засобі у комендантську годину, та з`ясувавши, що останній є військовослужбовцем, повинні були викликати представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України для подальшого проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки представники поліції на мають таких повноважень щодо військовослужбовців. Із відеозаписів з нагрудних боді-камер вбачається, що жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, а працівниками поліції протиправно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки він складений з порушенням вимог законодавства. Зазначає також, що у ОСОБА_1 не було виявлено стану сп`яніння, а тому акт на стан сп`яніння не міг складатись, працівниками поліції до матеріалів справи не додано направлення, виписане на ім`я ОСОБА_1 на огляд у закладі охорони здоров`я, а рапорт поліцейського є неналежним доказом; ОСОБА_1 не було роз`яснено зміст висновку, що складений стосовно нього. Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 25-2025: «при судово-токсикологічному дослідженні сечі громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (27 років) метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти, барбаміл, етамінал, морфін, кодеїн, опій, кокаїн, ефедрон та промедол не виявлені». Суд має повно та всебічно дослідити усі докази, надати їм оцінку та розглядати справу неупереджено, без передчасної впевненості про винність особи у вчиненні правопорушення. Захисник зазначає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами; складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 нібито за відмову від проходження огляду, хоча ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає як підставу для притягнення до адміністративної відповідальності невиконання незаконних, протиправних вимог працівників поліції та лікарів закладу охорони здоров`я; ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, провадження по справі підлягає закриттю. Також зазначила, що витребувані судом докази, а саме копія медичного акту містить неправдиву інформацію.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Такі ж положення викладені у Постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду».

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 104782 від 19 січня 2025 року; довідкою поліцейського УПП в Харківській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; дисками з відеозаписами; висновком КНП ХОР «ОКНЛ» № 163 від 19 січня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом поліцейського УПП в Харківській області.

Судом оглянуті та досліджені відеозаписи з дисків, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 104782 від 19 січня 2025 року, з яких слідує таке.

На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, погодився проїхати до медичного закладу з метою проходження такого огляду.

У медичному закладі лікар-нарколог спочатку пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора. ОСОБА_1 двічі продуває повітря в газоаналізатор, проте той не фіксує дію. На відеозаписах видно, що ОСОБА_1 дує з тією силою та мірою, яка є недостатньою для фіксування приладом, його дії здійснені мляво. Після чого лікар пропоную ОСОБА_1 здати біологічний матеріал для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме сечу та кров, ОСОБА_1 відмовляється здавати аналізи як сечі, тому що не має такого бажання, так і крові. Свою відмову пояснює відсутністю сенсу у таких діях.

Суд розцінює дії ОСОБА_1 як усвідомлені та навмисні, щоб уникнути виявлення його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, така оцінка ніяким чином не змінює факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На відеозаписах, долучених до протоколу, зафіксовано проведення усієї процедури складення поліцейськими матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у тому числі, роз`яснення останньому прав та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто відеозапис, наявний у матеріалах справи та досліджений у судовому засіданні, містить всі необхідні та достатні дані для встановлення обставин події та відеозаписами підтверджується факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також у висновку КНП ХОР «ОКНЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 163 від 19 січня 2025 року, зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, суд враховує, що у наявному у матеріалах справи акті КНП ХОР «ОКНЛ» медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 163 від 19 січня 2025 року, зазначено, що останній повідомив про вживання алкогольних напоїв «4 5 годин тому», запах з алкоголю рота «присутній».

Згідно наданої КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» відповіді, 19.01.2025 ОСОБА_1 був доставлений для проходження медичного огляду з метою виявлення у нього, як у водія транспортного засобу, ознак сп`яніння, від проходження огляду та надання біологічного матеріалу відмовився.

Крім цього, суд зазначає, що ОСОБА_1 не повідомив поліцейських про те, що є військовослужбовцем та перебуває при виконанні службових обов`язків, документів на підтвердження цих фактів не надає.

Суд відхиляє клопотання захисника про визнання протоколу та доданих до нього документів неналежними та недостовірними доказами, зважаючи на таке. При вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження (вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду у справі, що викладена у постанові від 27.10.2021 у справі № 668/69/16-к).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

За таких обставин, суд враховує надані захисником пояснення, однак відхиляє доводи захисника про неналежність доказів, оскільки доказів спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 104782 від 19 січня 2025 рокущодо відмови від проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надані, а долучені відеозаписи містять фіксацію необхідних фактичних даних.

Щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у ДСУ «ОБ СМЕ» суд зазначає, що наявність висновку від цієї медичної установи, незалежно від висновків, які він містить, жодним чином не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час складення матеріалів поліцейськими.

Одночасно суд зауважує, що ОСОБА_1 протягом усієї процедури складення відносно нього матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не висловлював жодних зауважень поліцейським, ні з чим не сперечався.

Суд зазначає про відсутність доказів щодо оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, спрямованих на визнання як протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 104782 від 19 січня 2025 року, так і дій поліцейськихнезаконними та неправомірними.

Відтак, порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів за цим фактом інспектором поліції судом не встановлено, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відтак, суд накладає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Окремо суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості та документи про наявність підстав звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33 35, 40-1, 130, 268, 283, 287, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Повний текст постанови складено та підписано 30 червня 2025 року.

Суддя М. В. Власенко