Справа № 342/650/25
Провадження № 3/342/170/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, є особою із інвалідністю 2 групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У порядку автоматизованого розподілу до провадження судді Гайдич Р.М. поступили матеріали двох справи: № 342/650/25 та № 342/651/25 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою суду від 02.07.2025 дані справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, застосувавши до своєї дружини погрози, образи, внаслідок чого потерпілій завдана шкода психічному здоров`ю.

Правопорушення було вчинено за таких обставин.

31.05.2025 біля 17 год 20 хв та 23.06.2025 біля 18 год 02 хв ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив конфлікти із своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони спільно проживають. Під час конфліктів висловлювався щодо неї нецензурними словами. Своїми діями завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях визнав та підтвердив обставини їх вчинення, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Повідомив, що ніде не працює є особою з інвалідністю 2 групи та учасником бойових дій.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції,у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII (далі Закон) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 14 ч. 1 статті 1 даного Закону передбачено, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення настає відповідальність за частиною 1 ст.173-1 КУпАП.

Відповідальність за ч.3 ст.173-2 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 окрім його зізнавальних пояснень наданих суду, доводиться також і іншими належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.251 КУпАП, а саме даними, що містяться у:

- протоколах про адміністративні правопорушення: серії ВАД № 252723 від 02.07.2025 та серії ВАД № 252722 від 02.07.2025, які містять опис подій (неправомірної поведінки ОСОБА_1 ), що відбувались за його участі та потерпілої та підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень до їх змісту;

- рапортах інспекторів ВП № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області де зазначено про обставини здійснення неправомірної поведінки ОСОБА_3 , які відбувались 31.05.2025 та 23.06.2025 за його участі та потерпілої;

- протоколах прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію;

- письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 31.05.2025 та 23.06.2025 де вона зазначила про обставини вчинення неправомірних дій її чоловіком відносно неї;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 31.05.2025 та 23.06.2025 де ним зазначено про його неправомірну поведінку відносно своєї дружини.

Вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Судом враховуються вимоги ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. А судом було об`єднано декілька справ про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП в одне провадження.

Обираючи адміністративне стягнення враховую, те, що ОСОБА_1 ніде не працює, є особою із інвалідністю 2 групи, учасник бойових дій, одружений, за місцем проживання характеризується добре, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення є щире розкаяння винного, визнання вини, обтяжуючих обставин не встановлено, тому приходить до переконання, що йому доцільно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу за кожне адміністративне правопорушення із врахуванням вимог ст.36 КУпАП без застосування ст. 39-1 КУпАП.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Однак ОСОБА_1 є особою який звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою із інвалідністю другої групи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 40-1, 173-2, 221, 251, 266, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (подія мала місце 31.05.2025) у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП (подія мала місце 23.06.2025) у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення при вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу у розмір розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.