Справа № 588/341/25
провадження № 3/588/178/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справи про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.03.2025 о 15 годині 17 хвилин у м.Тростянець по вул.Сосновий бір, 23 керував транспортним засобом RENAULT DASTER державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою газоаналізатору алкотестеру «Драгер 6820», тест 812, результат огляду становить позитивний 1,63 проміле алкоголю, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 02.03.2025 о 16 годині 25 хвилин у м.Тростянець по вул.Героїв Крут керував транспортним засобом RENAULT DASTER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6820» чи в медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що від дійсно керував автомобілем, але заперечує вину в частині огляду на стан алкогольного сп`яніння. Виявляв бажання пройти огляд в лікарні, був не згоден з результатом «Драгеру», права не були йому роз`яснені, проїхати в лікарню поліцейські йому не пропонували.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що працівники поліції, які зупинили автомобіль ОСОБА_1 порушили процедуру огляду, з результатом огляду він не погоджувався, пройти медичний огляд в лікарні працівники поліції не пропонували, таке право не роз`яснювали. Сама підстава зупинки була незаконною. Законних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не було, жодного іншого протоколу щодо порушення останнім ПДР не мається, а тому подальші вимоги і дії працівників поліції є незаконними, як і результати перевірки на стан алкогольного сп`яніння так і складений протокол. ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду поліцейськими, в зв`язку з чим і відмовився ставити підписи як в чекдрагері так і в протоколі, але в порушення вимог статті 266 КУпАП, можливості пройти переогляд йому надано не було. Направлення на огляд ОСОБА_1 приєднане до матеріалів справи у час вказаний в ньому, а саме 15:43 год., не виписувалось, останньому не видавалось, а тому є неналежним та недопустими доказом.

Також вважає незаконним протокол серії ЕПР1 № 260467 від 02.03.2025 року оскільки водієві не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Отже, всупереч вимогам Закону йому не вручене письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Так як ОСОБА_1 не був згоден з результатами тесту за допомогою газоаналізатора «Драгер» поліцейськими, не вважав себе особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, йому не надано було можливість пере пройти огляд, а залишати автомобіль на місці зупинки, з об`єктивних причин (були розташування військових поруч) він не міг, останній поїхав за місцем свого мешкання, яке розташоване в 500 метрах від зупинки за рогом. Але там на нього вже чикав інший патрульний автомобіль, а указана вулиця є тупиковою, не проїздною. Працівники поліції навмисно чекали його, з метою складання ще одного протоколу в підстрахування попереднього. За таких обставин на думку захисника, наявна провокації, а тому справа має бути закрита.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки та заборони для учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами пункт 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №260444 від 02.03.2025 та серії ЕПР1 № 260467 від 02.03.2025, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликають, містять обов`язкові ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 3, 22);

- результатом тесту № 812 від 02.03.2025 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими 02.03.2025 о 15 годині 46 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,63 ‰ (а.с.4-а, 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7, 24);

- рапортами помічника чергового ВП №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області в якому зазначено обставини повідомлення на службу 102 від 02.03.2025 (а.с.4, 23);

- відеозаписами, які містять фактичні дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також процедуру його огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку та відмову від проходження, відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 8, 26).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Факт вживання алкоголю визнавався самим ОСОБА_1 під час складання протоколу та під час судового засідання При цьому водій заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння. Також посилався на незначну відстань до власного домогосподарства, що не впливає на кваліфікацію правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Як право звернутись до медичного закладу, так і можливість проїхати для цього разом з поліцейськими в їх службовому автомобілі роз`яснювалась водію неодноразово.

Щодо аргументів представника про відсутність належної підстави для зупинки транспортного засобу, суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.

Суд не погоджується з думкою представника про наявність провокації правопорушення. Провокація адміністративного правопорушення це дії, спрямовані на те, щоб змусити особу вчинити правопорушення, яке б вона інакше не вчинила. Провокація полягає в тому, що особа, яка провокує, активно сприяє вчиненню правопорушення, а не просто спостерігає за ним. Пасивна поведінка працівників поліції, які не підбурювали особу до вчинення правопорушення, не може розцінюватись як провокація.

В цьому випадку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було вчинено незалежно від того чи була ця дія зафіксована. При оформленні першого правопорушення працівники поліції однозначно повідомляли про відсторонення особи від керування транспортним засобом і жодним чином не сприяли тому, що таке керування відбулось. Оформлення другого протоколу, навіть за умови отримання поліцією інформації про можливе вчинення правопорушення і перебування в місці можливого вчинення, не свідчить про провокацію з боку поліції.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З довідок, виданих інспектором СРПП відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Микитою Тарасенком та Романом Колєсніченком від 02.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.11.2014 року Центр ДАІ 5902. За частиною 1 статті 130 КУпАП протягом року не притягувався (а.с.6, 25).

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статей 33, 36 КУпАП враховую особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, які є небезпечними правопорушеннями, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за найбільш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП особою, на яку накладено стягнення сплачується судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 36, 40-1, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього на підставі статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь