ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4427/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата резерву, місце служби: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З моменту набрання чинності Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII «Про затвердження Указу Президента України від 17.03.2014 № 30-3/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період.

24.02.2022 розпочалося широкомасштабне вторгнення російської федерації в Україну, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про правовий режим воєнного стану", на території України введено воєнний стан.

Указом Президента України від цієї ж дати № 64/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація.

Відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2023 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу.

14.05.2025 приблизно 17-00 годин солдат ОСОБА_1 в порушення вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України перебував на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

В суді ОСОБА_1 свою провину визнав та підтвердив обставини події правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до частини третьої цієї норми особа підлягає адміністративній відповідальності за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частинами першою або другою цієї статті.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини перебування солдата ОСОБА_1 на території військової частини у нетверезому стані підтверджуються його особистими поясненнями в суді та іншими наявними в матеріалах справи доказами, а саме: рапортом про виявлення солдата з ознаками алкогольного сп`яніння від 14.05.2025; актом № 86 від 14.05.2025 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів; роздрукованим на паперовому носії результатом тесту технічного засобу «Алконт-М № 00303», результат тесту - 0,85 проміле; пояснювальною запискою ОСОБА_1 від 15.05.2025; довідкою-доповіддю за фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення (командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 ) кваліфікував дії ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП виходячи з того, що його протягом року було піддано адміністративному стягненню за перебування на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння. Водночас доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять, а відтак кваліфікація його дій за частиною третьою статті 172-20 КУпАП є помилковою.

Разом з тим діючим КУпАП не передбачено норм щодо можливості зміни правової кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим необхідно розглянути питання застосування аналогії закону як способу заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні норми закону, що регламентує подібні відносини.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання 254к/96-вр#n2472">Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішеннівід 11.10.2011 № 10-рп/2011 зробив правовий висновок, відповідно до якого певні гарантії кримінального процесу мають поширюватися і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такий висновок Конституційного Суду України обґрунтований тим, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень вказав на те, що справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, а у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява N 7460/03) зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, з метою заповнення наявної прогалини у КУпАП, який не містить положень про можливість перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні підстави для застосування аналогії права, а саме норм Кримінального процесуального кодексу України.

Частина третя статті 337 цього Кодексу визначає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже ураховуючи, що виключення з обвинувачення ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки його діяння не погіршує, а покращує його становище, та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про військове адміністративне правопорушення, суд перекваліфіковує його дії на частину першу статті 172-20 КУпАП вважаючи, що така перекваліфікація відповідає засадам законності та верховенства права.

Ураховуючи характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 військового правопорушення, дані про його особу, визнання ним провини та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень суд вбачає підстави для застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звільняє ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 605,60 гривень на підставі пункту 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 172-20, статями 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: