Справа № 598/542/25
провадження № 3/598/273/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" червня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Болязуби Збаразького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255173 від 24 лютого 2025 року водій ОСОБА_1 «24.02.2025 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Р43 Тернопіль-Ланісці поблизу м.Збараж км 7, керував транспортним засобом марки Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обставинам. Від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в КНП Збаразької лікарні у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він, 24 лютого 2025 року під час керування автомобілем Рено не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Крім того ним подано на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного провадження. В клопотання зазначив, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, категорично заперечує викладені у протоколі обставини, а також вказує на суттєві процесуальні порушення при складанні матеріалів справи. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено лише через дві години після його зупинки, що суперечить вимогам Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння, а також не відповідає пункту 9 розділу ІІ зазначеної Інструкції, де передбачено, що огляд повинен проводитись не пізніше ніж через 2 години з моменту виявлення підстав. При цьому, на момент складання протоколу, візуальні ознаки, на які посилається інспектор (звужені зіниці, почервоніння очей, неадекватна поведінка), не можуть слугувати достатніми доказами стану сп`яніння без проходження належного медичного огляду. Також, за твердженнями ОСОБА_1 , його фактичне затримання тривало понад чотири години, протягом яких не було складено жодного акту огляду, не були присутні поняті, а з інспектором не відбувалось спілкування, оскільки він залишався в автомобілі. ОСОБА_1 зазначає, що не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, та вказує на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, що підтверджували б наявність у нього ознак наркотичного або іншого сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що у відеозаписі з бодікамери працівника поліції не зафіксовано жодного факту повідомлення йому про підстави зупинки, не було запропоновано пройти огляд, не зазначено присутності понятих, а факт відмови від огляду, як твердить особа, не був добровільним, а відбувався під психологічним тиском без реального вручення направлення на огляд. При цьому стверджує, що вимоги поліцейських щодо нього зводилися лише до того, щоб він прослідував до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши докази по справі вважаю, що дані адміністративні матеріали підлягають закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255173 від 24.02.2025 року (а.с.1), рапорт працівника поліції від 24.02.2025 року (а.с.2), копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №272540 від 24.02.2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), розписка ОСОБА_2 від 24.02.2025 року (а.с.6), копія посвідчення водія (а.с.7, 8), відеозапис, що міститься на DVD диску (а.с.9).

З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що запис розпочинається о 10:56 год. зі спілкування поліцейського з особою, яка перебуває в автомобілі, у присутності двох представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_3 переконує особу проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . О 11:11 год. відеозапис переривається інспектори залишили особу в автомобілі з представниками ТЦК та СП, а самі поїхали на інший виклик. Запис поновлюється о 12:24 год. ті самі інспектори знову переконують ту саму особу проїхати до органів ТЦК та СП, запевняючи, що його ніхто не забере до військової служби, оскільки він має відповідні документи та довідки. О 12:24 год. інспектор повідомляє особі про законну вимогу залишити автомобіль. Після відмови останнім покинути автомобіль, інспектор інформує його про складання протоколу за ст.185 КУпАП і складає протокол на ОСОБА_1 .. О 12:57 год. інспектор пропонує ОСОБА_1 проїхати до Збаразької лікарні для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Не отримавши чіткої відповіді на неодноразово поставлені запитання щодо згоди, інспектор повідомляє, що вважає це відмовою, у зв`язку з чим буде складено протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 13:17 год. відеозапис завершено.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно із ознаками описаними у цій Інструкції.

Згідно п.6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Вимогами п.п. 8, 12 Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, або незгоди з його результатами, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Однак, з відеозапису вбачається, що особа неодноразово висловлювала сумніви щодо законності дій поліцейських та не давала прямої згоди чи відмови, перебуваючи в стані психологічного тиску, без належного роз`яснення прав та обов`язків. Також з відео вбачається, що дії працівників поліції були спрямовані не на фіксацію факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння, чи відмови у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, а на вирішення інших питань, зокрема супроводу особи до органів ТЦК та СП. При цьому. ознак керування у стані сп`яніння а ні за зовнішніми ознаками, а ні за поведінкою ОСОБА_1 не зафіксовано. Об`єктивні дані, які б підтверджували стан наркотичного сп`яніння, відсутні.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що факт вчинення адміністративного правопорушення має бути підтверджений лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», і таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, сукупність обставин справи свідчить про недотримання передбаченого законом порядку фіксації правопорушення, відсутність належних доказів вини особи, а також про те, що записана на відео поведінка ОСОБА_1 не давала підстав для кваліфікації її як відмову від огляду в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. У зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, ст.266, ст.284, ст.294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА