П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.06.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, директора ТОВ «АЗІЯФУДС»,

за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.2025 № №ЗХ/ЛВ/13707/023622/П/1ПТ, 30.04.2025 о 16:00 під час проведення перевірки у ТОВ «АЗІЯФУДС», адреса провадження господарської діяльності: м.Львів, вул. Староєврейська 7, було виявлено, що директор вказаного підприємства ОСОБА_1 , вчинив порушення законодавства про працю, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а саме:

- порушення вимог частини першої статті 21 К3пП, частини четвертої статті 24 К3пП України - в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки 29.04.2025 о 14:15 год при виході за однією із адрес місця провадження господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗІЯФУДС» (надалі -ТОВ «АЗІЯФУДС»), а саме: м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7 магазин «Маркет ASIAFOODS», зафіксовано (засобами фото-відеофіксації) на робочому місці, за виконанням трудової функції працівницю ОСОБА_2 , яка станом на 29.04.2025 виконувала обов`язки продавця та повідомила, що пройшла стажування та працює. Однак, у ТОВ «АЗІЯФУДС» відсутні документи щодо працевлаштування ОСОБА_2 станом на 29.04.2025 (зокрема: трудовий договір, наказ та повідомлення про прийняття працівника на роботу). Також, за даними Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 станом на 29.04.2025 не перебуває в офіційних трудових відносинах з ТОВ «АЗІЯФУДС».

02.06.2025 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подано пояснення щодо вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначає, що ознайомившись із доводами контролюючого органу вважає що ТОВ «АЗІЯФУДС» не порушено ч.1 ст. 21 та ч.4 ст. 24 КЗпП, а вказані у Протоколі порушення є помилковими, вказаний протокол вважає не обґрунтованим, а винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення не доведеною, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Заслухавши заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто повинна відсилати на конкретні спеціальні норми законодавства зі вказівкою на статтю, пункт (підпункт), що підлягав застосуванню та був порушений особою відносно якої складено протокол.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно зі статтею 1 КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Як вбачається зі змісту акта №ЗХ/ЛВ/13707/023622 від 30 квітня 2025 року та протоколу №ЗХ/ЛВ/13707/023622/П/1ПТ від 30 квітня 2025 року, 29 квітня 2025 року о 14:15 при виході за однією із адрес місця провадження господарської діяльності ТОВ «АЗІЯФУДС», а саме: м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7 магазин «Маркет ASIAFOODS» зафіксовано (засобами фото-відеофіксації) на робочому місці за виконанням трудової функції працівницю ОСОБА_2 , яка станом на 29 квітня 2025 року виконувала обов`язки продавця та повідомила, що пройшла стажування та працює. Однак, у ТОВ «АЗІЯФУДС» відсутні документи щодо працевлаштування ОСОБА_2 станом на 29 квітня 2025 року.

Відповідно до листа №15 05/1 від 15 квітня 2025 року та копією договору оренди №01/05/2024 від 01 травня 2024 року, господарську діяльність за адресою м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), здійснює Фізична особа підприємець ОСОБА_4 , а не ТОВ «АЗІЯФУДС». Крім того вказана обставина підтверджується наданою захисником копією заяви 20-ОПП, поданої ТОВ «АЗІЯФУДС» до податкового органу про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

Враховуючи викладене, Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці провело позаплановий захід державного нагляду (контролю) поза місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «АЗІЯФУДС», чим порушило вимоги частини першої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому директору ТОВ «АЗІЯФУДС» ОСОБА_1 не можуть бути інкриміновані ознаки порушення законодавства про працю у частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічно частина третя статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору або не оформлення контракту з іноземним громадянином або особою без громадянства, або особою, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання про надання їй статусу біженця, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб. Буквальний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язок укладення трудового договору та повідомлення органу державної влади про прийняття працівника на роботу покладається саме на роботодавця.

Відповідно до листа №15-05/1 від 15.04.2025 вбачається, що ОСОБА_2 працює у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , таким чином, саме Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 є роботодавцем у правовідносинах з ОСОБА_2 . На підставі окремих договорів, що укладаються у межах господарських правовідносин ТОВ «АЗІЯФУДС» є виключно лише постачальником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

При цьому, чинне законодавство України не передбачає відповідальності директора постачальника за дотримання покупцем законодавства про працю у частині оформлення трудових правовідносин з працівниками останнього.

Частина 3 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Враховуючи викладене, з огляду на нездійснення ТОВ «АЗІЯФУДС» господарської діяльності за адресою м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7 (магазин «Маркет ASIAFOODS») та відсутності трудових відносин з ОСОБА_2 , тому відсутній обов`язок укладення трудового договору та повідомлення органу державної влади про прийняття працівника на роботу, а отже у діях директора ТОВ «АЗІЯФУДС» ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення законодавства про працю за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.41 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення вимог ч. 2 ст.251 КУпАП посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Таким чином судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП не підтверджується належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Чорний