ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/1017/25

Провадження №3/943/531/2025

27 червня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч. 1, 124 КУпАП

встановив :

З протоколу серії ЕПР1 № 350461 від 03.06.2025 року, вбачається, що 01.05.2025 року о 23.30 год в селищі Красне по вул. Привокзальна, 8, Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 керував мотоциклом марки Хонда, н/з НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами, саме категорії А, повторно протягом року. Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 126 ч.5 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу ЕПР1 № 350449 від 03.06.2025 року, 01.05.2025 року о 23.30 год в селищі Красне по вул. Привокзальна, 8, Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 керував мотоциклом марки Хонда, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат позитивний, 1,72% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, та вчинив адміністративне порушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, 01.05.2025 року о 23.30 год в селищі Красне по вул. Привокзальна, 8, Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 керував мотоциклом марки Хонда, н/з НОМЕР_1 , під час руху по лівій заокругленій дорозі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на металеву загорожу. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження (протокол серії ЕПР1 № 350437 від 03.06.2025 року)

Постановою судді Буського районного суду від 27.06.2025 року дані адмінматеріали об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою у вчиненому визнав, просив обрати мінімальне покарання.

Вислухавши порушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено покарання за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови судді Буського районного суду Львівської області Журибіди Б.М. від 20 вересня 2024 року (справа № 943/1579/24) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні ст. 126 ч.2 КпАП України та оскільки на момент притягнення до адмінвідповідальності водій не досяг повноліття, з врахуванням ст. 24-1 КУпАП, винесено стягнення попередження, стягнуто судовий збір.

Крім того, згідно постанови судді Буського районного суду Шендрікової Г.О. від 17 січня 2025 року (справа № 943/2829/24) ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.5 ст. 126 КУпАП, з застосуванням ст. 24-1 КУпАП, застосовано захід впливу у виді попередження. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

Вина ОСОБА_2 у скоєні даного адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про закриття кримсінального провадження від 29.05.2025 року, копією витягу є ЄРДР, рапортами чергового ВП №2, висновком Буської ЦРЛ № 64 від 02.05.2025, протоколами допиту свідків, інформацією ВП №2 відносно водія.

Таким чином, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.

Окрім того, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та відповідно до п. 9 Інструкції містить у собі всі необхідні відомості.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350449 від 03.06.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, таким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення.

Огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння відбувся на місці з використанням спеціального приладу «Драгер», під відеокамеру, зі згоди водія.

Згідно роздруківки приладу «Драгер» до вказаного вище протоколу, водій ОСОБА_2 продув вказаний вище прилад, результат 1,72 % (проміле). З результатом продування такого водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківці до приладу. Також у протоколі про адміністративне правопорушення у поясненнях, водій написав «з протоколом згідний», що судом розцінюється як визнання водієм своєї вини.

Крім того дана подія зафіксована на DVD диску, який доданий до матеріалів справи. З відео чітко вбачається, що водію роз`яснено його права, порядок огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, водій продув прилад Драгер, з результатом продування такого погодився.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Також, вважаю доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ст. 124 КУпАП правильною, оскільки він керуючи транспортним засобом, вчинив дорожньо транспортну пригоду.

Вчинення даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне порушення, де викладена фабула вчиненого правопорушення; постановою про закриття кримінального провадження, письмовими поясненнями, рапортами поліцейського ВП №2.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_2 , згідно ст. 17 КУпАП України, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 , з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП та останньому слід обрати покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатнім для виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень, та стягнути судовий збір.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 40-1, 276-280, 283, 307-308 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КпАП України та, із застосуванням ст. 36 КпАП України, накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень, в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда