Справа № 127/8739/25
Провадження № 33/801/631/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №272492 від 15.03.2025, 15.03.2025 о 19 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 69 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata LF, д.р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Audi q8, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водійки ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку,в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №272509 від 15.03.2025, 15.03.2025 о 19 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 69 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata LF ,д.р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водій пройшов на місці за допомогою приладу Drager alcotest 7510, результат огляду позитивний - 2,33 проміле, чим порушив п. п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена повністю належними та допустимими доказами. Досліджені судом письмові та відео докази є достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 у вчинені адмінправопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування і порушення норм права, просить зазначену постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що судом не досліджено докази його вини у вчиненні вказаних адмінправопорушень . Зокрема, суд не дослідив докази обставин факту керування ним транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції. Вважає, що за відсутності доказів факту керування ним транспортним засобом у працівників поліції були відсутні правові підстави вимагати у нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та складати відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи , проаналізувавши постанову суду в межах наведених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №272492 від 15.03.2025, 15.03.2025 о 19 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 69 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata LF, д.р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом Audi q8 ,д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водійки ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку,в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доводи апеляційної в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП зводяться до того, що він не керував автомобілем Hyundai Sonata LF ,д.р.н. НОМЕР_1 .

Однак такі доводи є безпідставними , оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано, як ОСОБА_1 визнає факт керування ним автомобілем, вказує на незначні механічні пошкодження автомобіля іншого учасника ДТП та пропонує останньому відшкодувати шкоду на місці пригоди.

Більше того, у наданих працівнику патрульної поліції письмових поясненнях, записаних зі слів ОСОБА_1 та засвідчених його власноручним підписом, останній також вказав , що керував автомобілем Hyundai Sonata LF ,д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував погодні умови та недотримавшись дистанції допустив зіткнення з транспортним засобом Audi q8, д.р.н. НОМЕР_2 .

Висновок суду про порушення ОСОБА_1 п. п. 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП , є правильним і обгрунтованим .

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №272509 від 15.03.2025, 15.03.2025 о 19 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 69 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata LF ,д.р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водій пройшов на місці за допомогою приладу Drager alcotest 7510, результат огляду позитивний - 2,33 проміле, чим порушив п.п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зафіксовано поліцейським відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

ОСОБА_1 з результатами огляду погодився, незгоди з результатами огляду на місці і бажання проходити повторний огляд в закладі охорони здоров`я не висловлював.

Безперервними відеозаписами з місця зупинки транспортного засобу та місця проведення огляду, що велися на нагрудні бодікамери працівників поліції, які були безпосередньо досліджені судом під час розгляду цієї справи, зафіксовано, що працівниками поліції, які прибули доля оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, під час спілкування з ОСОБА_1 , були виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 7510 Drager, на що він добровільно погодився. За результатами огляду, встановлено позитивний результат - 2,33 ‰ (проміле) алкоголю , з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом на чек-роздруківці технічного приладу (а.с. 4), у зв`язку із чим складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Суд розцінює відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції як об`єктивний доказ, тобто такий, що в процесі доказування не встановлюється і не залежить від людей і від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу судового рішення докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 при обставинах, встановлених постановою судді місцевого суду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, що були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Апеляційний суд вважає ,що суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності і положень ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, надав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП апеляційна інстанція не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що судом при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної заявника про те, він не керував автомобілем Hyundai Sonata LF ,д.р.н. НОМЕР_1 при зазначених у протоколах обставинах, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються його поясненнями за фактом вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів на спростування викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин, зокрема, щодо факту його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ДТП.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Указані обставини в сукупності з іншими доказами підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук