Справа № 346/4655/24
Провадження № 33/4808/251/25
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Романенчука А.В. на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто 605 гривень 60 копійок судового збору,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 18.08.2024 року о 21 год 10 хв., у с. Лісна Слобідка, вул. Центральна, 44, керував транспортним засобом «ШКОДА ФАБІА» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «АЛКОФОР 507», результат тесту становить 2, 32 проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, своїми діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Романенчук А.В. просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду від 12.02.2025 року та винести нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає зазначену постанову суду необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, через що підлягає скасуванню.

Стверджує, що працівниками поліції не було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а також у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що останній керував транспортним засобом, у тому числі відеозапис.

На думку апелянта, відомості, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Романенчук А.В. повторно не з`явилися, хоча неодноразово в установленому законом порядку повідомлялися про розгляд апеляційної скарги, не подали клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердили поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд приймає до уваги, що вищевказане провадження перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції з 07.03.2025 року та неодноразово призначалось до розгляду у судовому засіданні. Разом з тим, процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ромененчуку А.В. свідчить про те, що вони не бажають скористатися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ромененчук А.В. знають про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлялися про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подали клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомили про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Романенчука А.В.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах захисник адвокат Романенчук А.В. посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №114176 від 18.08.2024 (а.с. 1) ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 18.08.2024 о 21 год. 10 хв. у с. Лісна Слобідка, вул.. Центральна, 44, керував ТЗ Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкофор 507. Результат тест 2,32 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що він звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушенні вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений уповноваженою особою поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Куташівським А.Л. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особисто ОСОБА_1 , що підтверджується його власноручним підписом.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при його складанні, ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

У графі протоколу, де передбачені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що надасть в суді.

У протоколі зазначено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Коломийському міськрайонному суді, ОСОБА_1 власноручним підписом зазначив, що ознайомлений із місцем розгляду.

Додатково в протоколі зазначено про те, що у водія не було тимчасово вилучене посвідчення водія.

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення містить достатні дані про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його власноручним підписом.

Згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови, за допомогою приладу газоаналізатора Алкофор 510, результати огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,32 проміле. (а.с. 3)

Згідно з даними направлення в КНП «Коломийська ЦПЛ» КМР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 18.08.2024 року, внаслідок огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. (а.с. 4).

Разом з тим, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що такий огляд у медичному закладі не проводився, оскільки ОСОБА_1 не заперечував проти позитивного результату огляду, який було отримано за наслідками проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу.

Відповідно до роздруківки приладу «Алкофор 507», огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений 18.08.2024 о 21:45 год. за допомогою приладу «Алкофор 507», дата калібрування 14.05.2024, тест №00035, результат 2,32 проміле. Роздруківка приладу «Алкофор 507" підписана поліцейським, ОСОБА_1 від підпису відмовився. (а.с. 5).

Так, згідно зі змісту рапорту від 19.08.2024 року, відповідно до якого встановлено, що 18.08.2024 року о 21 год. 24 хв., до чергової частини Коломийського РВП надійшло повідомлення від н/о про те. що в с. Лісна Слобідка вул.. Центральна, Коршівської ТГ. Коломийського р-ну. водій не впорався із керуванням, внаслідок чого здійснив з?їзд у кювет та заїхав в електроопору. Виїздом ГРПП в с. Лісна Слобідка вул. Центральна 44. Коршівської ТГ. Коломийського району, було встановлено, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: с. Лісна Слобідка, вул. Зрубок 30, керуючи транспортним засобом «ШКОДА ФАБІА» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд з дороги та наїзд на електроопору та огорожу, внаслідок ДТП автомобіль, огорожа та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В подальшому, у водія ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, результат позитивний - 2.32 проміле. Складено план схему ДТП, зібрано матеріали ДТП. На водія ОСОБА_1 , було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП(порушення правил дорожнього руху. що спричинило ДТП) серії ЕПРІ № 114183, та адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння) серії ЕПРІ № 114176. Транспортний засіб «ШКОДА ФАБІА» д.н.з. НОМЕР_1 , затримано та доставлено на арешт майданчик, шляхом евакуатора у м. Коломия вул. Горбаша. Здійснено регулювання дорожнього руху. На місце події викликано бригаду обленерго, для вирішення питання електроенергії. Рішення прийнято. Повідомлення подальшого розгляду та відповіді не потребує. Телеграму склав ГРПП Куташівський (а.с. 8);

Зі змісту рапорту поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції Куташівського А. вбачається, що перебуваючи у добовому наряді під позивним «Ідеал 17» під час патрулювання, 18.08.2024 року близько 21.24 год. в с. Лісна Слобідка, вул. Центральна,поступило повідомлення на службовий планшет по лінії 102 про ДТП. Прибувши на місце події було виявлено транспортний засіб Шкода Фабіа д.н.3. НОМЕР_2 який здійснив зїзд з кювет в огорожу та в електроопору,водієм якого виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_2 , який перебував на місці події та повідомив що був водієм даного автомобіля, та обставини ДТП. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 в нас виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, за наявності наступних ознак: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. - Водієві ОСОБА_1 , було запропоновано у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройти тест на факт встановлення алкогольного сп?яніння за допомогою газоналізатора алкотест «Алкофор 507» водій погодився,результат тесту 2.32 проміле. Після чого водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП Коломийська ЦРЛ ККР на що водій відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 N?114176, за порушення пункту 2.9а ПІДР України, адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП серії ЕПР1 N?114183 складено план схему ДТ транспортний засіб Шкода Фабіа д.н.3. НОМЕР_3 поміщено на арештмайданчик в місто Коломия, вул.Горбаша.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд приймає до уваги, що огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться у відповідності до вимог ст.266 КУпАП є заходом забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення та проводиться з метою відсторонення водія транспортного засобу від керування цим транспортним засобом.

В той же час, питання щодо доведеності факту перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння повинно бути вирішено судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, на підставі об`єктивної оцінки сукупності зібраних доказів з погляду їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, результати огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів або висновок лікаря медичного закладу щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів не можуть бути визнані єдиним доказом, який поза розумним сумнівом доводить перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння, оскільки це питання вирішується судом внаслідок дослідження сукупності всіх доказів по справі.

Так до матеріалів справи долучені: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 6), копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №114183, складеного щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (а.с. 7), акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 10), ксерокопія посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 11).

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. (а.с. 13, 21).

Відеозаписами (файл 0000000_081824332_0025) зафіксовано, як працівники поліції прибувають на місце ДТП, де ОСОБА_1 на питання працівника поліції повідомляє, що саме він вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Працівники поліції просять водія ОСОБА_1 надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію технічного засобу та страховий поліс. Далі йому пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та надають мундштук для перевірки герметичності упакування Відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння, внаслідок чого, отримано позитивний результат огляду, який складає 2,32%, ОСОБА_1 з результатом повністю погоджується та відмовляється спростувати вказаний результат шляхом проведення повторного огляду в Коломийській ЦРЛ. Водія повідомляють, що відносно нього буде складено протоколи за ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. Далі роз`яснюють ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Далі складають адміністративні матеріали.

(файл 0000000__0026) зафіксовано момент складання адміністративних матеріалів та ознайомлення водія із протоколом за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а також видачу тимчасового дозволу.

(файл 0000000__0027) зафіксовано, як ОСОБА_1 пропонують проїхати на арешт майданчик, щоб помістити туди транспортний засіб, натомість в службовий автомобіль до працівників поліції сідає його мама, та веде діалог із поліцейськими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу як водій транспортного засобу та не заперечував проти позитивного результату, який було отримано в результаті огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши доводи апелянта та відеоматеріали, що містяться на оптичних дисках, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній добровільно погодився, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу.

Так, зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів апеляційної захисника адвоката Романенчук А.В. вбачається, що стороною захисту заперечується доведеність факту керування транспортним засобом, оскільки працівники поліції не зупиняли транспортний засіб.

Разом з тим, сукупність досліджених судом доказів разом із даними відеозапису повністю доводить, що обставини за яких було складно протокол про адміністративне правопорушення, підтверджують правильність висновків суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як водій пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, вищевказані доводи повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження та були досліджені судом апеляційної інстанції, зокрема даним відеозаписом, зафіксовано, що працівники поліції прибули за викликом про ДТП на місце події, де було виявлено транспортний засіб Шкода Фабіа, який здійснив з`їзд в кювет, в огорожу та в електроопору, водієм даного транспортного засобу був ОСОБА_1 , який і повідомив, що був на місці поліції, а також був водієм даного транспортного засобу.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про неправомірну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , недотримання працівниками патрульної поліції приписів нормативно-правових актів при виконанні службових обов`язків, перевищення службових повноважень працівниками поліції, тощо.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення та докази до нього, безпідставно застосувати технічний засіб, який не підлягав застосуванню.

Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, а саме призначення штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з обов`язковим позбавленням правопорушника права керування транспортними засобами строком на один рік.

Притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Романенчука А.В. залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв