Єд. унік. № 243/5106/25
Провадження № 3/243/2738/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2025 року о 00 годині 08 хвилин в м.Слов`янську по вул.Національної Гвардії (Лозановича), біля буд.6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить підпис правопорушника у відповідній графі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення йому повістки про виклик в судове засідання за допомогою смс-повідомлення згідно поданої ним заявки, яка була ним отримана.

Захисник Хараїм О.В. у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та просила закрити провадження по справі. На обґрунтування своєї позиції вказала, що направлення та проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби не належить до повноважень працівників поліції (ст.266-1 КУпАП). Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції, через що вважає, що вимога щодо проходження ним огляду була безпідставною та протиправною, а тому у ОСОБА_1 не виникало обов`язку її виконувати. Також зазначила, що співробітники патрульної поліції, не зафіксували факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав наведених у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто в установленому законом порядку за порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР України, тому вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Окрім того, виконуючи обов`язки пов`язані з проходженням військової служби в лавах ЗСУ, ОСОБА_1 прямував до госпіталя, для доставлення поранених побратимів, що зазначено на відеозаписі «export-spoof-001», час відео 02:38 хв. Таким чином, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Просила закрити провадження або застосувати більш м`яке покарання у виді штрафу без позбавлення права керування.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захисника.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:

?даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350630 від 04 червня 2025, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно з яким 04 червня 2025 року о 00 годині 08 хвилин в м.Слов`янську по вул.Національної Гвардії (Лозановича), біля буд.6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

?відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що 04.06.2025 ОСОБА_1 перебував на водійському місці транспортного засобу Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився на проїзній частині з працюючим двигуном. Під час перевірки документів та спілкуванні з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що він вчора вживав алкоголь, не заперечував факт керування транспортним засобом. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера водій відмовився, на пропозицію пройти медичний огляд у медичному закладі водій також відмовився, після чого йому було роз`яснено про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду . Перед складанням протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені його права згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, заперечень чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило;

?направленням на огляд водія, за змістом якого 04.06.2025 о 00-16 год. ОСОБА_1 був направлений на огляд до КНП «Міський наркологічний диспансер м.Краматорськ» у м.Слов`янську, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Результати огляду відсутні;

?рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ Приймака Д., за змістом якого 04.06.2025 під час патрулювання відповідно до п.8 ч.7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під час комендантської години був зупинений автомобіль Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, було складено протокол, водія від керування відсторонено.

Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто керує транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суддя звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини. Доводи сторони захисту є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, суддя наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. З матеріалів справи можливо встановити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у відповідності до п.7 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, за порушення комендантської години в прифронтовому місті. Так, під час комендантської години, що запроваджена у Донецькій області з 21 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., діють відповідні обмеження, зокрема забороняється рух транспортних засобів. Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України та військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України. У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу. На підставі викладеного вважаю, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України Про Національну поліцію, оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. Посилання на те, що поліцейськими не було зафіксовано факту порушення ПДР України з боку ОСОБА_1 , тому працівники поліції не мали підстав для зупинки транспортного відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» є також неспроможними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, діями працівників поліції після зупинки транспортного засобу було виявлено та припинено адміністративне правопорушення, тобто слід констатувати, що працівники поліції застосували превентивний захід, на який мали повноваження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того, ні самим ОСОБА_1 , ні його захисником не надано доказів встановлення незаконності зупинки транспортного засобу, а також доказів оскарження таких дій працівників поліції.

Також слід зазначити, що на військовослужбовців, які керують транспортними засобами, розповсюджуються положення ПДР України, зокрема, і п.2.5, будь-яких виключень для військовослужбовців, які керують транспортними засобами, чинним законодавством не передбачено. Окрім того, до процедури огляду водіїв на стан сп`яніння, які є військовослужбовцями, також застосовуються положення ст.266 КУпАП, як і до будь-яких інших водіїв, а не положення ст.266-1 КУпАП, як про це вказує захисник. В свою чергу положення ст.266-1 КУпАП застосовуються до військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби, і не є водіями транспортних засобів.

Оцінюючи доводи сторони захисту в тій частині, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, суддя виходить з того, що відеозаписом зафіксовано спілкування особи, що притягається до адміністративної відповідальності, з поліцейським, в ході якого ОСОБА_1 повідомив, що вживав вчора алкоголь, адже поховали побратима, приїхав з «нуля» та вказав, що він «повіз пацанів в госпіталь доставить, зараз їде до хати» (02-40 хвилина відеозапису). Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 він вже повертався після того як доставив військовослужбовців до госпіталя (з його слів) та прямував додому. Таким чином, жодних перешкод для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав. За наведених обставин суддя вважає доводи сторони захисту про наявність крайньої необхідності безпідставними.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (посвідчення водія НОМЕР_4 ). Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Отже, накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, не лише відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, яке за будь-яких умов не може вважатися малозначним. Наведені доводи сторони захисту про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами не узгоджуються з вимогами Закону.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 наразі проходить військову службу у Збройних Силах України та є військовослужбовцем, останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на р/р UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна