Справа № 357/8075/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

за участю прокурора Шлапацького О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Друзя В.В.,

розглянувши в м. Біла Церква протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) № 40/2025 від 19 травня 2025 року, № 41/2025 від 19 травня 2025 року року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, РНКОПП: в матеріалах справи відсутній, працюючого: поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти № 1 полку №2 поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції у м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1. 2 ст. 45 та п. 2-7 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні», за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 листопада 2023 року №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подано 05 лютого 2024 року о 15 год 22 хв, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти №1 полку №2 поліції особливого призначення №2 Головного управління Національної поліції у м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1. 2 ст. 45 та п. 2-7 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення», за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 листопада 2023 року №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подано 05 лютого 2024 року о 15 год 16 хв,чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені» та щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення» не пізніше 00 год 00 хв 01 лютого 2024 року.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 він фактично подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені» та щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення» 05 лютого 2024 року, хоча граничним терміном подачі декларації Законом визначено 31 січня 2024 року.

Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільнені» та щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення» не пізніше 00 год 00 хв 01 лютого 2024 року.

Згідно з відомостями з Реєстру, вказані декларації ОСОБА_1 подані лише 05 лютого 2025 року, тобто несвоєчасно.

У ході розгляду, ОСОБА_1 вину визнав частково. Пояснив, що обставин установлених в протоколі не оспорює, однак запізнився всього на 5 днів, тому просить обмежетись усним зауваженням. Умислу на несвоєчасне подання декларації він не мав, щиро розкаюється у вчиненому та усвідомив протиправність своїх дій. Вважає, що у зв`язку із воєнним станом була відсутня необхідність подавати декларацію, а вже як йому повідомили про обов`язок подати, то він відразу їх і подав. Належні висновки для себе зробив та в подальшому буде вчасно подавати необхідні декларації.

Захисник Друзь В.В. подав клопотання про закриття адміністративного провадження та просив на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та зробити йому усне зауваження, а провадження у справі - закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Мотивував його тим, що сержант поліції ОСОБА_1 запізнився всього на 5 днів при подачі декларацій. 15 червня 2023 року ОСОБА_1 подав декларацію як кандидата на посаду відобразивши період за весь 2022 рік. Вважає, що вказане є обставиною, що зменшує суспільну небезпеку від вказаного діяння, оскільки доводить, що ОСОБА_1 не мав наміру уникнутити фінансового моніторингу, так само і запізнення подачі декларації всього у 5 днів. Окрім того, ОСОБА_1 30 січня та 02 лютого 2024 року перебував на добовому чергуванні. ОСОБА_1 належним чином посадові особи кадрового забезпечення не повідомляли про необхідність подачі вище вказаних декларації. Шкода завдана суспільним інтересам усунена особисто ОСОБА_1 , ще до складання вказаного протоколу, а саме подачею декларації за вказаний період.

Прокурор Шлапацький О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду, суддя керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року № 3384-ІХ та пункту 2-7 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Отже, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларації «при звільненні» та за 2022 рік «після звільнення» - не пізніше 00 год 00 хв 01 лютого 2024 року.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону, то він повинен був подати вище вказані декларації.

В разі, якщо цей обов`язок виконаний несвоєчасно, без поважних причин, настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суддя вважає, що під поважними причинами належить розуміти такі, що об`єктивно перешкоджають виконанню обов`язку і не залежать від волі особи (тяжка хвороба, воєнні дії на території проживання, участь в бойових діях, стихійне лихо тощо).

Суддя зазначає, що відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), вище вказані деклаарції ОСОБА_1 подав лише 05 лютого 2024 року, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Таким чином, суддею установлено, що декларації подані ОСОБА_1 , з пропуском установленого строку.

Суддя вважає, що досліджені матеріали справи свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, суддя не погоджується із стороною захисту у тому, що вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення можливо вважати малозначними.

Так, ОСОБА_1 реалізував своє право на заняття посади поліцейського взводу № 1 роти №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, і тому він був зобов`язаний подати вище вказані декларації.

Відповідно до абзацу дев`ятого, підпункту першого пункту другого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Поважних причин, які б могли бути визнані судом, як обставини, що були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 та були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, які призвели до порушення ним строку подання електронних декларацій суддею не встановлено.

Суддя зазначає, що будь-яких поважних причин невчасного їх подання стороною захисту не наведено, а суддею не установлено.

Так, подача особою «декларації кандидата на посаду» не звільняє особу від подання «щорічної декларації» та «декларації при звільненні» за той самий звітний перід.

Перебування особи на добовому чергуванні 30 січня та 02 лютого 2024 року не перешкоджало ОСОБА_1 подати декларації раніше до граничного строку в установлені дні.

Окрім того, в матеріалах справи міститься пам`ятка поліцейського Мельника Б.С. про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та зобов`язання про їх дотримання. Про вимогу антикорупційного законодавства ОСОБА_1 попереджений.

Суддя вважає, що вчиненні ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, не можуть визнаватись малозначними, у зв`язку з тим, що вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягають на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади.

Корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства. Сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний інтерес до корупційних правопорушень та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.

Відповідно ст. 22 КУпАП України при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому законодавцем не визначено змісту поняття та ознак малозначності адміністративного правопорушення.

Родовим об`єктом корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, виступають суспільні відносини, якими визначаються зміст та порядок законної діяльності суб`єктів владних повноважень, встановлений відповідними нормативними актами.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27 січня 1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15 травня 2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31 жовтня 2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18 жовтня 2006 року та є обов`язковими для України.

Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, може завдати шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування.

Ураховуючи конкретні обставини справи, зокрема, доведеність того, що ОСОБА_1 без поважних причин несвоєчасно подав необхідні декларації, суддя вважає, що такі адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією не можуть бути визнані малозначним, що виключає підстави для застосування у цій справі вимог ст. 22 КУпАП.

Водночас суддя зазначає, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією і кожне окремо не є малозначним.

За викладених обставин, суддя вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, майновий стан ОСОБА_1 , відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_1 становить 50 х 17 = 850 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 9 листопада 2023 року № 3460-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривні.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3028 х 0,2 = 605,60 грн.

Згідно із п. 6 розділу ІІІ «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

матеріали справ про адміністративні правопорушення ЄУН 357/8075/25, 3/357/3704/25, ЄУН 357/8077/25, 3/357/3705/25, об`єднати в одну, присвоївши їй ЄУН 357/8075/25, 3/357/3704/25.

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА