Справа № 278/1070/25
Номер провадження 3/278/774/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Двадцять п`ятого лютого 2025 року об 11 годині 19 хвилин на 8 км + 500 м автодороги Н-03, поблизу с. Тетерівка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме вираженим тремтінням пальців рук, неприродною блідістю обличчя, поведінкою, яка не відповідає обстановці, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Порушник у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що не відмовлявся проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, однак не бажав їхати до медичного закладу, оскільки боявся, що там працівники поліції передадуть його працівникам ТЦК, бо він перебував у розшуку через порушення військового обліку.

Адвокат Кравчук А.В. підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу даного правопорушення. Також на підтвердження невинуватості порушника адвокат надав медичний висновок, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт відмови порушника від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора поліціянта з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліціянта проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

Окрім того, факт керування порушником за вказаних у протоколі обставин доводиться згаданим відеозаписом та постановою серії ЕНА №4142314 від 25.02.2025 про накладення штрафу за перевищення встановленого обмеження швидкості, що не заперечується винним.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункт 2.5 ПДД зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З відеозапису вбачається, що на неодноразову пропозицію поліціянта ОСОБА_1 фактино відмовився проходити освідування, мотивуючи це тим, що вразі якщо він погодиться прослідувати до медичного закладу, то поліціянти передадуть його працівникам ТЦК, тобто порушив п. 2.5 вказаних правил.

Суд вважає алогічним доводи сторони захисту про те, що якби ОСОБА_1 погодився сісти в поліцейський автомобіль, то тоді б працівники поліції доставили його до ТЦК, а не у медичний заклад, оскільки поліцейський у будь-якому випадку зобов`язаний доставити порушника до закладу охорони здоров`я для проходження процедури освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд не бере до уваги наданий ОСОБА_2 медичний висновок, згідно якого ОСОБА_1 станом на 15 годину 48 хвилин 25.02.2025 тверезий, оскільки йому ставиться у провину відмова від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, а не керування автомобілем у стані такого сп`яніння.

З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов переконання, що у діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення.

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Суддя: