Справа № 203/202/25
Провадження № 3/0203/1366/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.188-28 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Дніпра надійшли матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.188-28 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №199364 від 18.12.2024 зазначено, що 18.12.2024 о 12.10 год (у м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 7) ОСОБА_1 облаштувала пересувний торгівельний пункт з продажу ялинок в межах червоної лінії без узгодження із уповноваженим органом Національної поліції та не виконала законну вимогу (припис) №350 інспектора поліції від 17.12.2024 щодо демонтажу або перенесення тимчасового торгівельного пункту з продажу ялинок за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 7 за межі червоної лінії, чим порушила п.п. 1.5 ПДР України. Вказані дії кваліфіковані за ст. 188-28 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

У постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 308/8763/15-а зазначено, що норма пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17 також зазначено, що суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Олександр Волков проти України» від 27.05.2013 зазначено, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Необхідність застосування вказаних вище рішень Європейського суду з прав людини в питаннях щодо звільнення особи від відповідальності за вчинення правопорушень, зокрема кримінальних, у зв`язку із спливом давності, випливає з постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 492/910/14-к.

Оскільки станом на час розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.188-28 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Іваницька