Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2595/25
Провадження № 3/553/710/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.07.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Фоміна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Портянка Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є особою з інвалідністю 2 групи,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №362477 від 15.06.2025 року, 15.06.2025 року о 13.29 годині в м. Полтава, вул. Миру, 12 ОСОБА_1 керував електричним двоколісним ТЗ CORSO BOXSTER vin-номер НОМЕР_1 , оснащеним електродвигуном потужністю 0,8 кВт, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Від Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, оскільки він їхав на триколісному електричному велосипеді, потужність електричного двигуна якого складає 0,8 кВт, та використовує його для пересування, оскільки самостійно ходити не може у зв`язку із захворюванням, має інвалідність 2 групи. Він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але потім він зірвався, бо йому не сподобалося ставлення до нього поліцейських, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Захисник в судовому засіданні просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керуючи триколісним електровелосипедом, з потужністю електричного двигуна 0,8 кВТ не є водієм, який керує механічним транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 має явні ознаки інвалідності, у нього вади мови, порушення координації руху, має пригальмовану нервову систему, а поліцейські поставилися до нього упереджено та необґрунтовано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного.

Згідно із ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно твердження захисника, що ОСОБА_1 керував електровелосипедом, та він не є водієм транспортного засобу, тому не являється суб`єктом правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.10, розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КабінетуМіністрів України№1306від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями), транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб - дво-, і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричним тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела енергії, із двома, трьома чи чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 км на годину та більшою за 10 км на годину і споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Таким чином,Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №278/3362/15-к від 01.03.2018.

Перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху є учасником дорожнього руху і тому, у відповідності до п.п.1.3-1.5 Правил дорожнього руху, зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЗУ "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1,2 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом електричним триколісним транспортним засобом. Оглядом фотознимків триколісного електровелосипеда (електроскутера), на якому рухався ОСОБА_1 встановлено, що він має сидіння, дзеркала, показчики повороту, фари, а отже є повноцінним транспортним засобом.

Та обставина, що чинним законодавством не передбачено обов`язок водія електровелосипеду (електроскутера) з електродвигуном потужністю до 3 кВт згідно ПДР отримувати посвідчення водія, не виключає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України, оскільки така відповідальність настає не лише у водіїв, які мають посвідчення на керування транспортним засобом певної категорії, а і взагалі у осіб, які керують транспортним засобом, без їх поділу на механічні та немеханічні транспортні засоби, а порядок проходження такого огляду встановлено у ст.266 КУпАп.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 керував триколісним електроскуторомCORSO BOXSTER, який має всі ознаки транспортного засобу, був повноцінним учасником дорожнього руху, мав права і ніс обов`язки водія транспортного засобу, відтак за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування на проїзній частині підтверджується відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля.

Разом з цим, дослідивши відеозапис нагрудної камери поліцейського №470209, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога. Поліцейський викликав інший екіпаж для охорони ТЗ на якому переміщався ОСОБА_1 . Під час очікування екіпажу ОСОБА_1 змінив свою позицію, оскільки як пояснив в судовому засіданні йому не сподобалося ставлення до нього поліцейських, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому поліцейські перед складанням протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків, наслідки такої відмови, яка за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, за яке законодавством передбачена суттєве стягнення, а лише зазначили, що тепер будете пояснювати в суді.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши надані докази, зокрема відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки беззаперечна відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на відеозапису не зафіксована.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. В. Фоміна