Справа № 156/319/25 Провадження №33/802/359/25 Головуючий у 1 інстанції:Бєлоусов А. Є.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09 травня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 років.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 07.03.2025 о 16 год. 05 хв. у с. Петрове Володимирського району по вул. Лісній повторно керував мотоциклом марки «V250-F2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року.

У такому діянні ОСОБА_1 вбачають порушення вимог п.2.1.а) Правил дорожнього руху, і таке діяння кваліфіковане за ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що йому не відома причина зупинки, підстав визначених ч.1 ст.35 КУпАП такої зупинки не було. Вказує на те, що на відеозаписі не зазначено про місце, час та про особу, яка його проводила, не вказано моделі та серійного номеру записуючого приладу. Крім того, вказане відео є фрагментарним, тобто записане частинами, а тому воно не може бути доказом у даній справі. Просить постанову судді скасувати та винести нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Лісневський В.Г. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 12.06.2025 (а.с.45). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався в повній мірі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264929 від 07 березня 2025 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.1а ПДР, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення, і в якому ОСОБА_1 власноручно підписався, при цьому в графі пояснення не вказував незгоди щодо вчиненого правопорушення (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній підтвердив факт керування транспортним засобом без відповідної категорії (а.с.4), відео з бодікамери працівника поліції (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.

Крім того, факт відсутності у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами апелянтом не оспорюється.

Є безпідставними посилання апелянта, як на підставу скасування судового рішення, на відсутність доказів причин зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу мати посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, вказані доводи апелянта є безпідставними, і ніяким чином не впливають на висновок керування транспортним засобом ОСОБА_1 не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії.

Так, згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а також під час спілкування з ОСОБА_1 , останній не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Крім того є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказу відеозапису з боді камер працівника поліції, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, стороною захисту не заперечується той факт, що на вказаному відеозаписі зафіксований саме ОСОБА_1 ..

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом, визначене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження в даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09 травня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов