ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/699/25

Провадження № 33/820/460/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кедруна Л.С. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Ізяславського районного суду від 29 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІІ групи,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

За постановою суду, 28 квітня 2025 року о 01 годині 55 хвилин ОСОБА_1 у м. Ізяславі по вул. Шевченка, 111 Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Звертає увагу, що він є інвалідом III групи загального захворювання по опорно-руховому апарату довічно і єдиним видом та способом його пересування є автомобіль. Тривалий час проживає з неповнолітнім сином, який знаходиться на повному його утриманні.

Вказує, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про те, що поліцейські зупинили транспортний засіб під його керуванням, а, навпаки, під`їхали службовим автомобілем до його автомобіля, який був припаркований на прибудинковій території багатоквартирного будинку №111 по вулиці Шевченка в м. Ізяславі.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я, яке затверджене у додатку 1 до Інструкції з зазначенням виявлених поліцейськими ознак сп`яніння. Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі цього автомобіля іншій особі.

Вказує, що із долучених до проколу доказів не вбачається, що працівники поліції у встановленому законодавством порядку пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, а судом першої інстанції не надано правову оцінку діям працівників поліції, які порушили процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

На переконання апелянта, висунуте йому обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не підтверджено належними та допустимими доказами та є не доведеним, а тому провадження у справі слід закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 доводиться:

- даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313791 від 28 квітня 2025 року про обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- даними, зафіксованими в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- відеозаписом правопорушення, зафіксованим на бодікамеру та відеореєстратор працівників поліції (а.с.6).

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Доводи сторони захисту про те, що водію ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суперечать фактичним обставинам справи, зафіксованим на відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Не може вважатися істотним порушенням відсутність направлення водія на огляд, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, крім того відсутність направлення жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками сп`яніння та його відмову від проведення огляду.

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування транспортним засобом не є складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може впливати на склад адміністративного правопорушення за відмову водія від огляду на стан сп`яніння.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк