ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова, розглянувши матеріали, які надійшли з ДПП УПП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП _______________,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354010 від 07 червня 2025 року вбачається, що 07 червня 2025 року о 04 год. 42 хв. в м.Рівне, вул.Млинівській, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в медичному закладі за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 (0176), що підтверджується тестом №1917 від 07.06.2025 року, результат огляду становить 0.35% проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, а протокол від 07 червня 2025 року серії ЕПР1 №354010 вважає незаконним з огляду на наступне. Вказав, що 07 червня 2025 року о 04 год. 42 хв. працівники поліції в м.Рівне, вул.Млинівській, 20 безпідставно зупинили автомобіль яким керував ОСОБА_1 та вказали що він має ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що алкогольних напоїв не вживав та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. З висновку лікаря на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що результат огляду становить 0,35% проміле, що є допустимою нормою згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», оскільки границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. З урахуванням вищевказаного ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутня з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 було складенно протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі за допомогою приладу «Drager Alkotest», який перший показав результат 0,35 проміле. При цьому водій ОСОБА_1 був не згодний з результатом приладу та наполягав, що спиртних напоїв не вживав.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,35 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Крім того, відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатору «DRAGER ALKOTEST 6810» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі Інтервали технічного обслуговування.

Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачено, що інтервали технічного обслуговування приладу перевірки калібровки, має проводитися кожні шість місяців.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку було затверджено наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі-Порядок), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 2-4 Порядку передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Крім того, нормами ч.2 ст.8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) зазначеного типу газоаналізатору має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Крім того, з листа МОЗ України від 17.07.2018 року № 18.3-04/53/1076-18/18276 вбачається, що «використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання».

З роздруківки тесту з показниками газоаналізатора Drager Alcotest № 6810 вбачається, що останнє калібрування було проведено 19 листопада 2024 року, а освідування на стан алкогольного сп`яніння відбулось 07.06.2025 року, тобто більш як через шість місяців по завершенню терміну від попередньої дати калібровки.

За таких обставин, показники газоаналізатора Alcotest Drager 6810 (0176) не можуть вважатися належним доказом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки тестування з газоаналізатора «Alcotest Drager» № 6810 є неналежними, а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354010 від 07.06.2025 року сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більше того варто зазначити, що відповідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A, заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА