Справа № 364/447/25
Провадження № 3/364/231/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 20.05.2025 та 30.05.2025 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколами про адміністративні правопорушення від 09.05.2025 серії ЕПР 1 № 324448 та від 21.05.2025 серії ЕПР 1 № 337206 і № 337219 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених відповідно частиною першою статті 130, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.05.2025 близько 12 год. 07 хв. по вул. Юрія Линчака, 23, в селі Логвин Білоцерківського району Київської області (Володарська об`єднана територіальна громада), керував транспортним засобом марки «Фольксаген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, тим самим вчинивши правопорушення повторно протягом року після постанови ЕНА № 4685866 від 08.05.2025 та порушивши вимоги підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами, далі Правила дорожнього руху).

Того ж дня 21.05.2025 близько 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 по вул. Юрія Линчака, 23, в селі Логвин Білоцерківського району Київської області (Володарська об`єднана територіальна громада), керував транспортним засобом марки «Фольксаген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився, тим самим порушивши вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії ЕПР 1 № 324448 ОСОБА_1 08.05.2025 близько 21 год. 01 хв. по вул. Шевченка, 32, в селі Рачки Білоцерківського району Київської області (Володарська об`єднана територіальна громада) керував транспортним засобом марки «Фольксаген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився, тим самим порушивши вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Первісно розгляд справи відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, від 09.05.2025 серії ЕПР 1 № 324448, що надійшов до Володарського районного суду Київської області 20.05.2025, було призначено не 04.06.2025.

Надалі до суду 30.05.2025 відносно ОСОБА_1 надійшли ще два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, від 21.05.2025 серії ЕПР 1 № 337206 і № 337219.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 зазначені дві справи призначено судді Макаренко Л.А.

Постановою суду від 03.06.2025, враховуючи, що всі три названі вище протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно однієї і тієї ж особи, стосовно вчинення ним трьох адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється одним і тим же судом, відтак на підставі частини другої статті 36 КУпАП у разі визнання його винуватим має бути накладено одне адміністративне стягнення, тому ці три судові справи було об`єднано в одне провадження, розгляд справи призначено на 04.06.2025.

Судове засідання 04.06.2025 було відкладено на 18.06.2025 за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Постригань Т.Л. (ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1113111 від 03.06.2025); постановою суду від 13.06.2025 задоволено клопотання останньої та визначено проводити судове засідання, призначене на 18.06.2025, та, за потреби, усі наступні судові засідання з розгляду об`єднаних в одне провадження адміністративних матеріалів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів захисника Постригань Т.Л.

Судове засідання 18.06.2025 було відкладено на 30.06.2025 за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Халупка В.М. (ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1919914 від 16.06.2025). Одночасно останнім 18.06.2025 подано до суду письмові пояснення і заяву з клопотанням щодо взяття до уваги статусу ОСОБА_1 як військовослужбовця, відповідно врахувати недотримання у справах за статтею 130 КУпАП особливого порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного статтею 266-1 КУпАП, відповідно зібрані докази у справі не можуть визнаватись належними. Так, як стверджує захисник, через статус ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння мав проводитися із залученням військової служби правопорядку та за окремим регламентом, відмінним від загальної процедури. Також зазначає, що ОСОБА_1 вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушень, зокрема:

за частиною першою статті 130 КУпАП (за епізодом від 08.05.2025) заперечує факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, відповідні проби не були проведені належним чином, відсутні результати огляду у встановленому порядку;

за частиною п`ятою статті 126 КУпАП (за епізодом від 21.05.2025) заперечує, що був належним чином повідомлений про позбавлення права керування та відповідно не мав умислу вчиняти повторне правопорушення;

за частиною першою статті 130 КУпАП (за епізодом від 21.05.2025) будуть подані окремі докази, що спростують факт перебування в стані сп`яніння.

Окрім того, захисник звернув увагу на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів допустимість отриманих доказів.

До зазначених пояснень додані докази на підтвердження статусу ОСОБА_1 як військовослужбовця, а саме копії: довідки військової частини, військового квитка та посвідчення учасника бойових дій.

Жодних інших доказів надалі до суду не подавалось, захисником Постригань Т.Л. у судовому засіданні 30.06.2025 вказано на можливість розгляду справи по суді за наявними у справі матеріалами, додаткових заяв/клопотань не заявлялось.

У судові засідання, зокрема 30.06.2025, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений поштою та за допомогою sms-повідомлень, що підтверджено матеріалами справи та його захисником Постригань Т.Л. у судовому засіданні; клопотань про відкладення судового засідання та/або інших до суду не подавав.

У судовому засіданні 30.06.2025 захисник Постригань Т.Л. підтримала згадані вище письмові пояснення захисника Халупка В.М., зазначивши про порушення вимог статті 266-1 КУпАП щодо особливого порядку проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, відсутності передбачених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , порушення під час оформлення відповідних процесуальних документів працівниками поліції. Зауваження по суті стосувались заперечень вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених насамперед статтею 130 КУпАП, щодо статті 126 КУпАП зауваження окремо не висловлювались.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Заслухавши пояснення захисника Постригань Т.Л., розглянувши надані захисником Халупком В.М. докази, дослідивши відомості, викладені в трьох протоколах про адміністративні правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до норм Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (частина друга статті 14), які зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци другий, четвертий частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону).

За змістом абзаців другого, третього, п`ятого частини другої статті 16 названого Закону водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За порушення наведених вимог правил дорожнього руху передбачено притягнення водіїв до адміністративної відповідальності відповідно за статтями 126, 130 КУпАП.

Статтею 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. Такий огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32.

Крім того, Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства оборони України від 18.07.2017 № 374, втратила чинність на підставі наказу названого Міністерства від 23.10.2021 № 329, яким водночас затверджено нову Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення. Цією Інструкцією, а також Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2017 № 726, визначено, серед іншого, порядок оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

Так само Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 № 515, визначено основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України, права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів, а також працівників Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.

Отже, положення згаданої вище статті 266-1 КУпАП, на яку посилаються захисники Ганецького Р.В., не стосуються спеціального суб`єкту водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Як вбачається зі змісту КУпАП, адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не відносяться до числа військових адміністративних правопорушень, і воно вчинене ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху.

Крім того, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, перелічених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте наявні матеріали справи, зокрема, долучені захисником ОСОБА_2 докази, підтверджують лише статус ОСОБА_1 як військовослужбовця, але не містять даних про те, що у визначені в протоколах час (ані 08.05.2025, ані 21.05.2025) названий водій перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. При цьому з долучених до протоколів відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 пояснював, що перебуває, хоче побути вдома після лікування (подія 08.05.2025), побути вдома, оскільки напередодні був день народження дитини (подія ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вказуючи також, як важко відпроситися у командира. Відтак, ОСОБА_1 перебував за місцем свого проживання (на території Володарської територіальної громади) через особисті обставини, а не через службовий обов`язок.

За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби та який керував транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснювався в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, а тому при складанні відносно названого водія протоколів про адміністративні правопорушення спеціальний порядок статті 266-1 КУпАП порушений не був.

Відтак, поліцейські під час оформлення матеріалів справ відносно ОСОБА_1 правомірно керувалися загальним порядком, визначеним статтею 266 КУпАП та загальною Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (зі змінами, далі Інструкція № 1395), якою не передбачено ані виклику, ані повідомлення Військової служби правопорядку.

Аналогічні позиції викладені у постановах Київського апеляційного суду, рішення якого в даній категорії справ є остаточними, зокрема, у постановах від 20.06.2023 у справі № 759/6240/23, від 11.09.2023 у справі № 377/212/23, від 03.07.2024 у справі № 357/3557/24, від 29.04.2025 у справі № 373/2631/24, від 12.05.2025 у справі № 756/2433/25.

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги доводи захисників Ганецького Р.В. про порушення спеціального порядку проведення огляду його як військовослужбовця на стан сп`яніння, визначеного статтею 266-1 КУпАП, оскільки в даному випадку застосуванню підлягав загальний порядок огляду на стан сп`яніння, регламентований статтею 266 КУпАП.

За порушення наведених вище вимог (не допускати керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) статтею 130 КУпАП передбачено притягнення водіїв до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, диспозиція частини першої статті 130 КУпАП містить кілька окремих (самостійних) складів адміністративних проступків, які відрізняються за об`єктивною стороною (зовнішнім проявом):

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, аналіз наведених законодавчих норм свідчить, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного проступку.

Беручи до уваги, що правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами у стані сп`яніння, є відмінним від правопорушення, яке полягає у відмові осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тож і предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2024 у справі № 990SCGC/1/24).

Згідно з положеннями статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого (далі Порядок № 1103). Відповідно до пунктів 2, 10 цього Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 Розділу Х Інструкції № 1395).

При цьому ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (див.: пункти 3, 4 розділу І Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, далі Інструкція № 1452/735).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4розділу I названої Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкція № 1452/735).

Як вбачається з матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії ЕПР 1 № 324448 стосовно події 08.05.2025, включаючи відеозапис з нагрудних камер працівників полії, що долучені до названого протоколу та досліджені судом, водій зазначеного в цьому протоколі транспортного засобу ОСОБА_1 08.05.2025 о 21:01 був зупинений працівниками поліції; надалі, вказавши, що вбачають ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в «найближчому» медичному закладі, яким, як виявилось, була лікарня у місті Тараща, на що ОСОБА_1 погодився та поїхав разом працівниками поліції до названої лікарні. Згодом, після тривалої за часом дороги та зупинки через поламку автомобіля ОСОБА_1 , перебуваючи біля цього автомобіля поліції, що не рухався далі, після вже 22:30 (тобто через півтори години після зупинки автомобіля) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Натомість у матеріалах справи, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії ЕПР 1 № 324448, міститься Направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до «Володарська районна лікарня», а не до згаданої «Таращанська лікарні». Це направлення виписано 08.05.2025 о 21:10.

Таким чином, як наведено вище і встановлено судом з наявного у матеріалах справи відеозапису, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в м. Тараща, яке, як загальновідомо, знаходиться на відставні близько 70 км від місця зупинки. Навіть у разі наявності перешкод для проходження зазначеного огляду у лікарні селища Володарка (про що до протоколу мали бути додані відповідні докази), територіально наближеними лікарнями є, зокрема, медичні заклади у місті Біла Церква, місті Сквира, місті Тетіїв, селищі Ставище, які знаходяться значно ближче (близько 30 км) від місця зупинки водія, як того імперативно вимагає пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

Отже, відеозаписом не зафіксовано, що поліцейський направляв, а ОСОБА_1 відмовився, від проходження огляду у КНП ВСР «Володарська лікарня», хоча у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.05.2025 саме до цієї лікарні.

Так само в матеріалах справи відсутні будь-які докази неможливості проведення огляду водія на стан сп`яніння у названий день і час у КНП ВСР «Володарська лікарня».

За таких обставин працівники поліції своїми діями, які виразились в направленні водія ОСОБА_1 для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу в м. Тараща, а не у найближчий медичний заклад, порушили вимоги пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

Як вбачається з наданого суду відео, ОСОБА_1 відмовився від огляду саме тоді, коли вже провів у поліцейському автомобілі значний час у дорозі та після зупинки цього автомобіля через несправність.

З огляду на наведене відмова водія від проходження огляду в іншому населеному пункті за наявності в лікарні, яка уповноважена проводити такі огляди, селищі Володарка (або іншому населеному пункті, що є значно ближчим від запропонованого), є законною, оскільки працівниками поліції порушено вимоги Інструкції № 1452/735, що чітко вимагають направлення водія до найближчого лікувального закладу, яким є КНП ВСР «Володарська лікарня».

Аналогічна позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду від 16.06.2025 у справі № 940/129/25 (провадження № 33/824/1985/2025).

За змістом статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Близькі за змістом положення викладено в статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Суд, що розглядає справу, не має повноважень уточнювати чи редагувати фабулу правопорушення, викладену уповноваженими особами у протоколі (зокрема, постанова Київського апеляційного суду від 12.04.2021 у справі № 752/23552/20).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії», заява № 36673/04, від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом виключно в межах пред`явленого обвинувачення, що викладено у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Недотримання цих засад означатиме перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до позицій, викладених, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

На підставі гарантій статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості (рішення Конституційного Суду України від 26.02.2019 у № 1-р/2019).

Ці конституційні гарантії підлягають застосуванню й в справах про адміністративні правопорушення, на що наголошувалося в рішеннях судів вищих інстанцій.

Таким чином, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та беручи до уваги, що ОСОБА_1 не погоджується зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, тому суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 08.05.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наявні в справі письмові та відео- докази подій 21.05.2025, що додані до протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, від 21.05.2025 серії ЕПР 1 № 337206 і № 337219, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 21.05.2025 зазначених двох адміністративних правопорушень підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема:

відомостями, викладеними у названих протоколах про адміністративні правопорушення від 21.05.2025, які є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП, та доданими до них витягами з інформаційного порталу Національної поліції, з яких вбачається, що ці протоколи складено уповноваженою на те особою, зміст протоколів у цілому відповідає вимогам статті 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративних правопорушень, виходячи з характеру вчинених дій та з урахуванням диспозиції відповідних норм частини п`ятої статті 126, частини першої статті 130 КУпАП;

актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, в якому зазначені виявлені ознаки, а саме: звуження зіниць очей, що не реагували на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці;

направленням названого вище водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до «Володарська районна лікарня» від 21.05.2025;

розпискою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про зобов`язання доставити автомобіль марки «Фольксаген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: вул. Шевченка, 73, с. Завадівка, Білоцерківський р-н, Київська обл., а водія ОСОБА_1 не допускати керування ним;

рапортами поліцейських взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 21.05.2025 щодо обставин виявлення та надалі оформлення правопорушень, з яких вбачається, зокрема, що водія було зупинено згідно зі статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію»;

довідкою щодо відсутності у ОСОБА_1 посвідчення водія;

оптичними дисками з відеозаписами фіксації правопорушень.

З відеозаписів, зокрема, вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено 21.05.2025 через технічну несправність (непрацюючий показник габариту) та порушення правил обгону. У подальшому під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у найближчій медичній установі ОСОБА_1 відмовився, відповідно був відсторонений від керування, через що був запрошений згаданий вище ОСОБА_3 , який взяв на себе зобов`язання доставити автомобіль за адресою проживання ОСОБА_1 .

При цьому названому водію працівниками поліції було роз`яснено його права, а також дотримано інших вимог законодавства України, зокрема й статті 266 КУпАП, про що судом наведено вище.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) підтверджено також наявною в справі копією відповідної постанови серії ЕНА № 4685866 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка винесена 08.05.2025, а процес притягнення до відповідальності зафіксовано матеріалами, зокрема відеозаписами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення щодо подвій 08.05.2025.

Наведені докази (відеодокази) спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про позбавлення права керування та відповідно не мав умислу вчиняти повторне правопорушення.

Так, з відеозаписів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що названий водій пояснював, що був позбавлений права керування на один рік у 2023 році, а потім через службу так і не відновив прав. У зв`язку з цим під час оформлення згаданого на початку протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками частини першої статті 130 КУпАП було одночасно винесено 08.05.2025 постанову серії ЕНА № 4685866 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП (штраф 3 400грн.). Ці обставини згадувались далі під час спілкування водія з поліцією 21.05.2025, що також видно на відео.

Насамкінець суд зазначає про відсутність підстав для сумнівів у належності і допустимості перелічених доказів, оскільки ці докази отримані відповідно до вимог чинного законодавства України уповноваженими на те посадовими (службовими) особами, а викладена у протоколах інформація відповідає обставинам, зафіксованим на долучених до них відеозаписах.

Таким чином, доводи захисників не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 21.05.2025 двох адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 та частиною першою статті 130 КУпАП, яку поза розумним сумнівом доведено сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, досліджених й оцінених судом.

У зв`язку з наведеним вище суд кваліфікує дії ОСОБА_1 21.05.2025 за частиною першою статті 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та за частиною п`ятою статті 126 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Обставин, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтею 35 КУпАП, а так само обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Разом з тим за приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на це та враховуючи особу правопорушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що на правопорушника ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини п`ятої статті 126 КУпАП, як більш серйозного правопорушення, у виді штрафу у фіксованому розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами на мінімальний встановлений законом строк без оплатного вилучення транспортного засобу; інші види адміністративних стягнень не передбачені санкцією названої статті; підстав для оплатного вилучення транспортного засобу судом не вбачається, зокрема, й через відсутність відповідних даних щодо транспортного засобу в матеріалах справи.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною першою статті 126, частиною першою статті 130, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 247, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення 08.05.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні 21.05.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні 21.05.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку частини другої статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копії цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 , його захисникам адвокатам Постригань Т.Л. та ОСОБА_2 , прокурору, до ІНФОРМАЦІЯ_4 та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома і виконання відповідно.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.