Номер провадження: 33/813/1374/25
Номер справи місцевого суду: 493/1680/24
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Матвієнко Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 14.02.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД№468556, ААД№468555 та ААД № 468554 від 27.09.2024 року встановлено, що 27.09.2024 року о 22:52 годині в с. Гольма Подільського району Одеської області по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом марки «SUZUKI» б/н, без мотошолому. Крім того, ОСОБА_1 керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager» Alkotest 6810 ARBL 0918. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.1а, 2.3, 2.9.а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) без позбавлення права керування транспортними засобами. Закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Балтського районного суду Одеської області від 14.02.2025 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , прийняти нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначали, що про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 15.05.2025 року з повідомлення виконавчої служби про стягнення штрафу призначеного судом.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що враховуючи, що процедуру огляду на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 0,23 проміле, з яких +/-0,03 вважали абсолютною похибкою, у зв`язку з технічними особливостями приладу Драгер та передбачено , що похибка під час експлуатації такого приладу може відхилятися від результату +/- 0,06 проміле у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Вважали, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, крім цього в порушення вимог Інструкції поліцейським перед проведенням тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було проведено контрольний забір повітря.

Отже, враховуючи вищевикладені доводи, сторона захисту вважала, що ОСОБА_1 перебував у тверезому стані, а порушення останнім п.2.9а ПДР України є недоведеною поза розумним сумнівом.

Явка в судове засідання

Сторону захисту було повідомлено належним чином про час, дату та місце судового засідання, але ж до судового засідання ніхто не з`явився, тому апеляційний суд вважає провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Балтського районного суду Одеської області ухвалена 14.02.2025 року. Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. Про існування постанови законному представнику ОСОБА_1 стало відомо лише 15 травня 2025 року, коли з виконавчої служби прийшло повідомлення про нарахування штрафу.

Враховуючи, що у межах строку на апеляційне оскарження сторона захисту копію оскаржуваної постанови не отримувала, про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 15 травня 2025 року , з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 14.02.2025 стосовно ОСОБА_1 ..

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Предметом оскарження постанови є лише адміністративне правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,23 проміле.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918», з якої вбачається, що останнє калібрування було 04.07.2024 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,23 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв, після зупинки повідомив поліцейським, що вживав слабоалкогольні напої перед тим, як сів за кермо, зі станом алкогольного сп`яніння був згодний.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 468554 від 27.09.2024 року, його підписами в протоколі,

-відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого видно, що ОСОБА_1 , продув алкотестер «Драгер» - результат 0.23 проміле,

-роздруківкою результату проходження огляду алкотестеру «Драгер»(а.с.10);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з викорисатнням спеціальних технічних засобів (а.с.7);

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлено, що 27.09.2024 року о 22:52 годині в с. Гольма Подільського району Одеської області по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом марки «SUZUKI» б/н, без мотошолому. Крім того, ОСОБА_1 керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager» Alkotest 6810 ARBL 0918. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.1а, 2.3, 2.9.а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,23 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів .

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з викорисатнням спеціальних технічних засобів встановлено, що у ОСОБА_1 було виявло ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота та проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918» та встановлено стан алкогольного сп`яніння у вигляді позитивного результату 0,23 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився та проставив власноручний підпис.

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими з підстав керування останнім транспортним засобом - мопедом марки «SUZUKI» б/н, з порушенням ПДР України, а саме останній керував мопедом без мотошолому, після чого між ним та поліцейськими триває спілкування, в ході якого поліцейськими було з`ясовано, що в останнього відсутнє свідоцтво на право керування транспортними засобами відповідної категорії та наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що вживав трохи слабоалкогольних напоїв, та погодився. Поліцейські надавали для ознайомлення відповідні документи, щодо законності застосування приладу Драгер ОСОБА_1 .. Під час огляду пакування мундштука заперечень від ОСОБА_1 не надійшло, надалі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці його зупинки, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0918» та виявлено позитивний результат 0,23 проміле, про що поліцейськими було повідомлено останньому, що такий результат вважається як перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 жодних заперечень з результатом тесту газоаналізатора Драгер не висував, поліцейськими було в свою чергу роз`яснено, що в разі не згоди ОСОБА_1 має право пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, але ж про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі жодних клопотань не заявляв . Після чого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено ОСОБА_1 з матеріалами адміністративної справи , повідомлено про дату судового розгляду в Балтському районному суді Одеської області , про що ОСОБА_1 ознайомився під особистий підпис без зауважень.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, щодо похибки газоаналізатору Драгер, апеляційний суд вважає не слушними, так як виходячи з досліджуваного відеозапису вставновлено, що на запитання поліцейського: «-Чи вживали ви алкогольні напої?», ОСОБА_1 повідомив : «-Так, я вживав слабоалкогольні напої.», крім того, заперечень від Тарчинського з результатами тесту газоаналізатора Драгер не висував, а навпаки погоджувався з тим, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, крім цього в порушення вимог Інструкції поліцейським перед проведенням тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було проведено контрольний забір повітря, апеляційний суд вважає їх не слушними та суперечливими по відношенню до встановлених об`єктивними доказами наявними у матеріалах справи, які було досліджено вище. До того ж дії поліцейських не оскаржувались у встановленому законом порядку та відповідних доказів оскарження таких дій до матеріалів справи не долучено.

Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебував у тверезому стані, а порушення останнім п.2.9а ПДР України є недоведеною поза розумним сумнівом, апеляційний суд вважає необгрнутованими належними та допустимими доказами, натомість вину ОСОБА_1 встановлено за сукупністю належних та допустимих доказів які було перегляуто апеляційним судом та оцінено у відповідності до вимог чинного законодавства, чого стороною захисту не спростовано належними доказами, а лінія захисту відбудована на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому

розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Матвієнко Володимира Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 14.02.2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Матвієнко Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 14.02.2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 04 липня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький