Номер провадження: 33/813/1251/25
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харламова Іллі Юрійовича на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 174435 від 15.11.2024 року, водій ОСОБА_1 15.11.2024 о 17:40 год. в м. Одеса, вул. Ніжинська, 72, керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», д/н НОМЕР_1 , в алкогольному стані, огляд проводився в законному порядку за допомогою газоаналізатора Драгер 0408, тест 1458 позитивний 2,28 ‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Харламов Ілля Юрійович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з дослідженого відеозапису встановлено, що після перевірки багажного відділення, в порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 7510 №0408, без жодного інформування останнього щодо підстав, які б могли достовірно слугувати причиною для проведення такого огляду. Під час зупинки і розмови, у поліцейських були відсутні зауваження про наявність в ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується відеозапису з боді камери працівника патрульної поліції і свідчить, на думку апелянта, про упереджене, суб`єктивне та недостовірне зазначення, нібито, наявної ознаки алкогольного сп`яніння. Така ознака алкогольного сп`яніння, як почервоніння шкіри не була досліджена належним чином, оскільки з відеозапису вбачається, що колір обличчя ОСОБА_1 є однорідним, характерним для природного відтінку шкіри останнього, без прояву гіперемії. Працівниками патрульної поліції не було здійснено заходів щодо перевірки даної ознаки, а саме на обличчя ОСОБА_1 не було направлено додаткових, спеціальних джерел освітлення (ліхтар тощо), за допомогою яких була би можливість достовірно визначити забарвлення шкіри, тому твердження поліцейського, щодо нібито, виявленої ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння шкіри обличчя, є хибними, суб`єктивними, та такими, що базуються лише на власних припущеннях працівників поліції, що є недопустимим. Після проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 виявив не згоду з результатами тестування, про що свідчить фрагмент відеозапису 00.04.25, де ОСОБА_1 зазначає: «ні», після чого від останнього поступає питання стосовно справності роботи газоаналізатора, на що від працівника поліції надходить відповідь: «конечно, у нас всі калібровки, все проходить. » (часовий проміжок відеозапису 00:04:40). Однак, жодного підтвердження зазначеному працівниками поліції надано не було (будь - якого документу, що підтверджує технічну справність газоаналізатора).

Тестування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відбувалось 15.11.2024 року о 17:45 год. за допомогою технічного засобу - Drager Alcotest 7510. Зазначає, що 15.11.2024 року температура повітря в місті Одеса становила +4 °С (що підтверджується даними з відкритого інтернет джерела, веб-сайту «Sinoptik»), однак згідно даних роздруківки результату тестування наявна невідповідність, а саме, в графі «температура» роздруківки зазначено температуру +7°С. Відповідно наявні сумніви у технічній справності даного газоаналізатору, та як наслідок вплив зазначеної невідповідності на результати тестування на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , шляхом спотворення показника (проміле).

ОСОБА_1 - не погодився з результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння, що було проведено за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №0408, про що свідчить відмова останнього від підпису в акті огляду, а також усна відмова, що підтверджується фрагментом відеозапису 00:04:25, де ОСОБА_1 зазначає: «ні».

В порушення вимог 4.6 ст. 266 КУлАП, наведених вище Інструкції та Порядку» працівником поліції не було враховано незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду, який проводився за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 7510 №0408, останньому не було вручено та не запропоновано отримати направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я , а лише додане до матеріалів справи, що також підтверджується відеозаписом.

Крім того, з відеозапису, також, вбачається, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , поліцейським и не було роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, чим позбавив останнього права на захист, що стало підставою для складання вказаного протоколу з порушенням 4.5 ст. 266 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 06.06.2025 року на 10-30 год., ОСОБА_1 та його адвокат Харламов Ілля Юрійович в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

04.06.2025 року на адресу суду надійшла заява від захисника ОСОБА_1 адвоката Харламова Іллі Юрійовича про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку відрядженням захисника ОСОБА_1 адвоката Харламова Іллі Юрійовича до міста Херсон.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Також, ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проаналізувавши подану заяву про відкладення, апеляційний суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні даного клопотання, у зв`язку з неналежним обґрунтуванням, а саме відсутність у поданій заяві будь яких підтверджуючих документів існування у адвоката Харламова І.Ю. обставин таких як відрядження до міста Херсон, для перевірки зазначеної причини апеляційним судом. Крім того, подана заява також не містить посилань про неможливість участі особисто ОСОБА_1 у судовому засіданні або участі захисника в режимі відеоконференції.

За таких підстав, а також враховуючи, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у праві матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, з чим погоджується і апеляційний суд.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Апеляційний суд виходить із того, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні по справі працівниками поліції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 174435 від 15.11.2024 року, водій ОСОБА_1 15.11.2024 року о 17:40 год. в м. Одеса, вул. Ніжинська, 72, керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», д/н НОМЕР_1 , в алкогольному стані, огляд проводився в законному порядку за допомогою газоаналізатора Драгер 0408, тест 1458 позитивний 2,28 ‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно роздруківки (чеку) тесту з газоаналізатора Драгер 7510, з якого встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейськими проведений 15.11.2024 року о 17-45 год. з використанням спеціального технічного засобу, а саме газоаналізатора Драгер 7510. Тест № 1458 показав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду: 2.27 ‰.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими проведений за допомогою газоаналізатора Драгер 7510, прилад № ARLМ-0408, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння - 2.27 ‰.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного працівником поліції 15.11.2024 року о 17-50 год. відносно ОСОБА_1 встановлено, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Результат огляду: 2.27 ‰.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 174435 від 15.11.2024 року додано відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейських, а також з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських, дослідженням яких встановлено, що такі відеозаписи стосуються подій, що мали місце 15.11.2024 року за участі ОСОБА_1 . Відеозаписом зі відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано рух автомобіля «TOYOTA PRIUS», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та подальшу зупинку останнього. З відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку порушенням ПДР, про що поліцейським повідомлено ОСОБА_1 та складено з цього приводу на місці події постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час перевірки документів та поверхневого огляду автомобіля на предмет заборонених речей, зі годи водія, у ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано було пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою Драгер. ОСОБА_1 на питання чи вживав спритні напої, зазначив що вживав тільки вчора ввечері. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки, було роз`яснено процедуру проходження, надано запакований мундштук, зроблено контрольний забір повітря. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Результат склав 2.27 ‰. Після проходження вказаного огляду, ОСОБА_1 запитав у працівників поліції стосовно справності пристрою, а також дати калібровки, на що працівник поліції відповів на все, та зазначив, що калібрування пристрою відбулась учора. Після цього ОСОБА_1 документів на підтвердження проходження калібрування приладу «Драгер» пред`явити йому не просив та чіткої незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою «Драгера» не виражав. Працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлено зі змістом, відсторонено від права керування транспортним засобом.

При розгляді справи апеляційний суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З положень ст. 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала, зокрема транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні положення, але з більш детальним врегулюванням дій поліцейського під час огляду водія на стан сп`яніння, містяться в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735).

Зокрема, положення п. 2, 3, 5 Порядку № 1103 встановлюють, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Положенням п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За приписами п. 3 - 5 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Підпунктом 1 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026) передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази відображають обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що 15.11.2024 року ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 7510 №0408, без жодного інформування останнього щодо підстав, які б могли достовірно слугувати причиною для проведення такого огляду, а також посилання на відсутність у ОСОБА_1 , на думку захисника, вказаних у акті огляду ознак сп`яніння, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Відповідно до ст. ст. 2-3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, та результати тесту встановили 2,27 проміле алкоголю в її організмі.

Вирішення наявності чи відсутності ознак сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявність у особи, щодо якої у працівника поліції, є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча б однієї з вказаних ознак алкогольного сп`яніння, є достатньою підставою для проведення такого огляду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо невручення письмового направлення на огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я є необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи пройти медичний огляд в медичній установі. За інших обставин, таке направлення не видається. У той же час, навіть незважаючи на відсутність законодавчо встановленої необхідності видачі письмового направлення на огляд водія у даному випадку, матеріали справи містять таке направлення, видане працівником поліції ОСОБА_1 .

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «DragerAlcotest7510», розміщеної на офіційному веб-ресурсі виробника DragerSafetyAGandCo.KGaA після вводу даних та завершення періоду прогрівання на дисплеї з`являється повідомлення « готов» після чого проводиться вимірювання.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «DragerAlcotest7510», яким проводився огляд, визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +40С°, до 90 % відносної вологості при +25С°, атмосферний тиск від 600-1100 гПа.

Газоаналізатор не є приладом по вимірюванню температури зовнішнього середовища, а в чеку відображається поточна робоча температура приладу, яка може відрізнятись від температури зовнішнього середовища.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у дозволеному інструкцією діапазоні температур.

Тому не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо похибки у показниках алкотестера через зазначення на приладі температури приладу 7С° .

Згідно з положеннями п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року( далі - Інструкція) перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 запитав у працівника поліції стосовно справності пристрою, а також дату калібрування, на що отримав відповідь від працівника поліції, що калібрування пристрою відбулось учора. Проте, ніякої вимоги з боки ОСОБА_1 до поліцейського надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - алкотестера Драгер 7510, не надходила.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 - не погодився з результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння, що було проведено за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №0408, є необґрунтованими, оскільки як вбачається із відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського, після проходження процедури огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не виявив дієвої і чіткої незгоди з отриманим результатом, а навпроти погодився зі всіма подальшими діями працівника поліції та складанням відносно нього протоколу.

Окрім того, ОСОБА_1 , у разі незгоди із результатом або технічним станом газоаналізатора, як водій, який обізнаний з своїми правами і обов`язками у відповідності до правил дорожнього руху, не був позбавлений можливості висловитись на відеокамеру поліцейського про незгоду з результатом огляду та готовність пройти огляд у медичному закладі або зазначити про це у письмових поясненнях чи самостійно проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, від надання відповідних пояснень ОСОБА_1 відмовився

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Тобто, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд констатує, що при розгляді справи судом першої інстанції надано доказам по справі належну та об`єктивну оцінку, та твердження апелянта про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харламова Іллі Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений: 03.07.2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе