Справа № 509/1521/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Слаблюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, адміністративні матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , такого, що на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 280114 від 24.03.2025 року, вбачається, що 24.03.2025 року о 09:40 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz 200 CDI», д/н НОМЕР_1 в Одеській області, Одеському районі, с-ще. Авангард, 5 км. автодороги Н33, БП0010, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах з порожнини рота) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину свою за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, показавши, що дійсно вживав 2 пляшки пива на передодні, 23.03.2025 р., після чого зранку 24.03.2025 р. сів за кермо свого автомобілю марки «Mercedes Benz 200 CDI», д/н НОМЕР_1 для супроводу свого товариша у якості пасажира та в цей же день о 09:40 год., під час керуванням ним вказаного автомобілю, факт чого він не заперечував, був зупинений працівниками поліції на блокпосту 0010 с.-ще Авангард, біля промринку «7 км.», якими, з огляду на підозру вживання ним алкогольних напоїв та колір його обличчя, було запропоновано пройти тест «Драгер» або проїхати у медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп?яніння, на що він відмовився під відеозапис нагрудної боді-камери, склавши про це свої письмові пояснення. Свою відмову від проходження алко-тестеру на місці та в медичному закладі охорони здоров?я пояснює тим, що поспішав, підтвердивши факт керування ним своїм автомобілем. Вважає, що в його діях відсутні будь-які порушення, а тому просив суд закрити провадження по справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, в тому його підтримав представник, який надав суду відповідне письмове клопотання, в якому послався на неналежність відео-доказу, долученого до матеріалів з нагрудної камери, який переривається, у поліцейських були відсутні законні підстави для ініціювання перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, а дії поліцейських були щодо складання протоколу були штучно інсценовані та мали наслідком провокації.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 , його представника, дослідивши адміністративні матеріали справи та DVD-R диски з боді-камери інспектора поліції, доданих до матеріалів справи та отриманих на запит суду, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 дійсно мається подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Згідно із п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вмотивованість це вимога до суду наводити письмово у рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 3436, 40) судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, а є насамперед гарантією проти свавілля. Суддя зобов`язаний вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правомірність. Підстави прийняття рішення мають бути узгодженими, чіткими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку міркувань, які привели суддю до ухваленого ним рішення. Виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди вмотивовувати свої рішення, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, з-поміж іншого, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, судом має бути доведено факт керування автомобілем у стані сп`яніння відповідними засобами доказування, фото чи відео файлами, актами медичного обстеження, показаннями свідків.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому, що правопорушник має, по перше, керувати транспортним засобом, а по друге перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

На думку суду, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 мається склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і воно дійсно мало місце, що підтверджується матеріалами справи, а саме :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 280114 від 24.03.2025 року, з якого випливає, що 24.03.2025 року о 09:40 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz 200 CDI», д/н НОМЕР_1 в Одеській області, Одеському районі, с-ще. Авангард, 5 км. автодороги Н33, БП0010, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах з порожнини рота) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП ;

-актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння від 24.03.2025 р. з поміткою «відмовився» ;

-направленням водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я КНП «ООМНПЗ» від 24.03.2025 р. з поміткою «відмова» ;

-відеофіксацією правопорушення доданих до вказаного адміністративного протоколу, зроблених на боді-камеру працівника поліції, при дослідженні DVD-R диску в судовому засіданні події, яка відбулась 24.03.2025 р. за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом встановлено і підтверджено ОСОБА_1 під відеозапис, що дійсно 24.03.2025 р. він керував власним транспортним засобом марки «Mercedes Benz 200 CDI», д/н НОМЕР_1 , в Одеській області, Одеському районі, с-ще. Авангард, 5 км. автодороги Н33, що він підтвердив в судовому засіданні, та знаходячись за кермом вказаного автомобілю під час керування, був зупинений працівниками поліції на блокпосту 0010 на законних підставах, а саме, для перевірки документів, після чого, інспектор повідомив йому про ознаки алкогольного сп?яніння, для встановлення яких запропонував останньому пройти на місці тест за допомогою газоаналізатора на що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також відмовився пройти відповідне обстеження в закладі охорони здоров`я, а також, з роз?ясненням інспекторм поліції під відеофіксування, прав та обов?язків ОСОБА_1 , передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 5-10,39).

Таким чином, після огляду в судовому засіданні DVD-R диску з вищеописаними подіями, суд дійшов висновку про хибність тверджень ОСОБА_1 про те, що він військовослужбовець і поспішає відвести свого побратима - військовослужбовця, а тому у нього немає часу на проходження тестів на вживання алкоголю, про що він стверджував в судовому засіданні, і що було відсутнє на відеозаписах, досліджених судом.

Вказаний відеозапис - підтверджує задокументований факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, що інкримінується йому, як порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку суду, дії поліцейського по складанню протоколу відносно ОСОБА_1 - повністю відповідали вимогам Закону та протокол у справі про скоєння адміністративного правопорушення складено законно та обґрунтовано, що підтверджується вищеописаними доказами, зокрема, відеозаписами, на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, що було відображено у постанові серії ЕПР 1 № 280114 від 24.03.2025 р. і з чим погоджується суд після перегляду відео-доказів в судовому засіданні, а також враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.03.2025 р., справжність підпису під якими він підтвердив судовому засіданні, в яких він підтверджує факт відмови та вживання ним слабоалкогольних напоїв (а.с. 5).

Отже працівниками поліції було надано суду докази, що 24.03.2025 року о 09:40 годині ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем марки «Mercedes Benz 200 CDI», д/н НОМЕР_1 , в Одеській області, Одеському районі, с-ще. Авангард, 5 км. автодороги Н33, і при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп?яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, стан його здоров?я та ступінь його вини.

В той же час, обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП суд, дотримуючись принципу диспозитивності та співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом?якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При цьому суд вважає, що застосування даного виду адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1,130,251,255,256,266,283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП : НОМЕР_2 ) - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік ;

2.Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25.06.2025 року.

Суддя Гандзій Д.М.