Справа № 357/8672/25
П О С Т А Н О В А

30.06.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши заяву судді Білоцерківського міськрайсуду Київської області Гребіня Олега Олександровича про самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/8672/25; провадження № 3/357/3896/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 судді Примаченку В.О. надійшла заява про самовідвід судді Білоцерківського міськрайсуду Київської області Гребіня О.О. про самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/8672/25; провадження № 3/357/3896/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Суддею заявлено собі самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у судовому провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування заяви зазначається, що за час здійснення суддею індивідуальної адвокатської діяльності Гребінь О.О. неодноразово представляв інтереси ТДВ «Узинський цукровий комбінат», в тому числі, інтереси ОСОБА_1 як головного бухгалтера цього підприємства. Суддя зазначає, що указана обставина при розгляді ним даної справи може викликати сумніви у його неупередженості.

В судове засідання учасники судового провадження та суддя не з`явились.

За таких обставин, вирішуючи заяву про самовідвід суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи, що у справі про вчинення адміністративного правопорушення виникла необхідність врегулювання конфлікту інтересів з огляду на відсутність норм у Кодексі України про адміністративні правопорушення, що визначають правила відводу (самовідводу), враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства суддя застосовує чинні процесуальні норми за аналогією з діючим Кримінальним процесуальним Кодексом України

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28.10.1998 у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі Білуха проти України «Бочан проти України», Газета Україна-центр проти України та ін.)

Консультативна рада європейських суддів у п.12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Ст. 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Як зазначено у п 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006) Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Незалежно від виду ухваленого рішення (виправдувального або обвинувального) у жодного учасника судового провадження не повинно виникати будь-яких сумнівів в неупередженості судді.

З огляду на вкладене, наведені у заяві обставини незалежно від прийнятого у справі рішення можуть викликати сумнівів в неупередженості судді.

За таких обставин суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява про самовідвід судді Гребіня О.О. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є вмотивованим, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 75,80, 81 КПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Білоцерківського міськрайсуду Київської області Гребіня Олега Олександровича про самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/8672/25; провадження № 3/357/3896/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відвести суддю Білоцерківського міськрайсуду Київської області Гребіня Олега Олександровича від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 357/8672/25; провадження № 3/357/3896/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення 357/8672/25; провадження № 3/357/3896/25 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передати до відділу документального обігу і контролю по кримінальним справам та адміністративним правопорушенням апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяВіктор ПРИМАЧЕНКО