Справа № 182/1770/25
Провадження № 3/0182/1013/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

Клименко І.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_1 09.03.2025 о 13-00 год. по вул. Шкільна в районі буд. №4 у с. Південне, Нікопольського району, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився.

Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 09.03.2025 близько 13 год. біля його автомобіля в с. Південне, недалеко від його будинку по вул. Шкільна, 4, зупинився автомобіль поліції, з якого вийшов працівник поліції та почав питати про ремені безпеки та перевіряти документи. Він пояснив, що знаходиться біля свого будинку та запропонував принести документи, на що поліцейський заперечив та запропонував комусь їх піднести. Надалі поліцейський запропонував сісти до них в службовий автомобіль, де повідомив що від нього відчувається запах алкоголю та спитав, чи не вживав він алкоголь, на що він відповів, що минулого дня святкували і це було більше доби тому. Після цього інспектор запропонував пройти обстеження приладом Драгер на місці зупинки чи кудись проїхати і одразу додав, що він може (має право) відмовитись від цієї процедури, оскільки є людиною літнього віку (63 роки) і тому він сприйняв його слова про можливість відмови, як право вибору своєї поведінки, а не як вчинок, що матиме для нього негативні наслідки, тобто працівник поліції своїм формулюванням фактично спонукав його до відмови не роз`яснивши наслідки такої дії. В подальшому поліцейський надиктував йому текст пояснення, який він написав з його слів, і, як в подальшому зрозумів, повністю на його користь.

Таким чином ОСОБА_1 заперечував той факт, що перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та, посилаючись на подані раніше письмові пояснення, просив адміністративну справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно ж зазначених пояснень, працівниками поліції були допущені грубі порушення порядку та інструкції щодо встановлення факту алкогольного сп`яніння, що в подальшому призвело до порушення законодавства при складанні з цього приводу протоколу про адміністративне правопорушення. Також було порушено саму процедуру огляду, а в складених документах маються суттєві порушення. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про законність підстав для можливого зупинення транспортного засобу, бо відсутня фіксація правопорушення, яке стало, нібито, причиною зупинки транспортного засобу, а саме невикористання паску безпеки.

Вивчивши матеріали справи, суддя враховує наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 674144 від 09.03.2025, в якому викладені обставини вчинення правопорушення і який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Переглянутим відеозаписом з нагрудних камер поліцейського об`єктивно підтверджується факт зупинки автомобіля під час керування ОСОБА_1 . Поліцейським ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому поведінка, характер розмови та рухів останнього не викликають сумнівів у тому, що він дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння алкогольний запах з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри обличчя, за результатами якого останній своїм підписом підтвердив відмову від огляду на боді камеру 798301;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад не доставлявся у зв`язку з відмовою;

- поясненнями ОСОБА_1 в суді, згідно яких він не заперечував факту відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Обставини, які містяться в матеріалах адміністративної справи жодним чином не оспорені та не спростовані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддею встановлено, що дані вимоги закону працівниками поліції були виконані належним чином.

З досліджених матеріалів справи слідує, що поліцейський в даному випадку при наявних у ОСОБА_1 зовнішніх ознаках алкогольного сп`яніння запропонував водієві пройти огляд в медичному закладі згідно встановленого законом порядку. Дані вимоги інструкції працівником поліції були виконані належним чином, але останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння без поважних та обґрунтованих на те причин.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Таким чином, суддею були належно встановлені, досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (справа «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ - справа «Коробов проти України» від 21.07.2011).

За таких обставин суддя вважає, що існують беззаперечні та переконливі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В той же час невизнання ОСОБА_1 своєї провини суд розцінює як спробу правопорушника уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки досліджені судом докази беззаперечно свідчать про те, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суддею не було встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи ОСОБА_1 є неприйнятними.

Суддя також не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_1 про застосування психологічного тиску з боку працівників поліції, а саме примус писати письмові пояснення під диктовку, бо суддя розцінює як їх необґрунтовані, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Посилання ОСОБА_1 на безпідставність зупинки транспортного засобу не знаходить свого підтвердження, оскільки під час дії воєнного стану на території України поліцейські залучені до операції з оборони України, в тому числі шляхом перевірки документів громадян. Таким чином, у поліцейських наявні диспозитивні повноваження на перевірку документів водіїв, у зв`язку з чим посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з цього приводу є безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного, суддя розцінює свідчення ОСОБА_1 як тактику захисту і бажання ухилитися від адміністративної відповідальності за скоєне, а його доводи про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суддя оцінює критично, бо відповідні обставини спростовуються доказами у справі.

За таких обставин суддя вважає, що існують беззаперечні та переконливі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і даний факт знайшов своє підтвердження в суді.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення суддя враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, те, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, особу порушника та вважає, що стягнення повинно бути обране у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП України за санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладене адміністративне стягнення в даному випадку буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко