Справа № 156/490/23
Провадження № 3/156/11/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії А4898 №18 від 02.05.2023 вбачається, що 01.05.2023 о 19 год. 30 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військової служби на території розташування військової частини НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У поясненнях до протоколу вину у вчиненні правопорушення визнав, просив суворо не карати.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 2 ст. 38 КУпАП зазначено, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (Оlеksаndr Vоlкov vs. Ukraine) рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.» (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukosv vs. Russia, §571).

У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст.19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Зі змісту абзацу 1 ст. 247 КУпАП слідує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у визначені ст. 38 КУпАП строки.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, провадження у яких закривається.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено 02.05.2023 за подію, що мала місце 01.05.2023, протокол разом з іншими матеріалами 04.05.2023 надійшов на розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу розподілено судді Бахаєву І.М.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 22.05.2023 (суддя Бахаєв І.М.) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зупинено до його звільнення з військової служби.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 30.12.2024, призначено повторний автоматизований розподіл справ, оскільки на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 24.12.2024 року №3729/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (відряджений до Іваничівського районного суду Волинської області) у зв`язку з поданням заяви про відставку» наказом в.о. голови суду від 24.12.2024 № 07/02-09 суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Іваничівського районного суду Волинської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 вказану справу розподілено судді Комзюк Н.Н.

Впродовж перебування вказаної справи в статусі зупиненої, суддею було скеровано ряд запитів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 та щодо продовження ним військової служби.

У відповідь на запит суду 10.06.2025 з військової частини № НОМЕР_2 надійшов лист за №3-38/3/9028 від 31.05.2025 про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 26.05.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , за що йому було призупинено військову службу та виключено зі списків особового складу військової частини. На підтвердження даної інформації долучено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №360 від 15.12.2024.

У зв`язку з цим, постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 10.06.2025 провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 10 год.15 хв. 02.07.2025.

Враховуючи те, що на час розгляду справи судом минули законодавчо встановлені строки (слід зазначити, що ці строки минули і на момент повторного автоматизованого розподілу справи 30.12.2024 та передачі справи судді Комзюк Н.Н.), впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя Н.Н. Комзюк