Справа 688/2826/25
№ 3/688/645/25
Постанова

Іменем України

27 червня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубіївка Шепетівського району Хмельницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , непрацюючої (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 22 березня 2024 року органом 6831, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення 11 лютого 2025 року адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, являючись матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов їх життя та виховання, внаслідок чого 11 червня 2025 року близько 15 год 00 хв залишила малолітніх дітей самих без нагляду дорослих за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_1 , чим створила загрозу для їхнього життя та здоров`я.Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постановою судді від 27 червня 2025 року справи №688/2827/25 3/688/646/25 та №688/2826/25 3/688/645/25 об`єднанні в одне провадження з присвоєнням даній справі №688/2826/25 3/688/645/25.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розгляд справ провести у її відсутності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, визнала, у вчиненому щиро розкаялась.

За таких обставин, визнаю можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Дослідивши письмові докази, дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 вказаного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність, в тому числі, за ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток.

Частиною другою ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Частиною першою ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 являється матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 від 15 вересня 2021 року, серії НОМЕР_4 від 15 квітня 2024 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 , крім визнання нею вини, також підтверджується даними: протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №415988 від 17 червня 2025 року, серії ВАД №415989 від 17 червня 2025 року, якими зафіксовано подію; письмових пояснень ОСОБА_1 від 17 червня 2025 року, згідно яких остання підтвердила обставини викладені в протоколах; письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 17 червня 2025 року, відповідно до яких 11 червня 2025 року близько 15 год. 00 хв вона стала свідком того, як ОСОБА_1 залишила без нагляду дорослих на вулиці своїх малолітніх дітей; акту обстеження умов проживання від 11 червня 2025 року, з якого слідує, що комісією обстежено умови проживання в будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_1 та двоє її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Житло складається з 4 кімнат: спальні, вітальні, кухні, дитячої. Умови проживання погіршились в порівняні з попередньою перевіркою, потребують покращення, під час обстеження у будинку було брудно, діти вдягнені неохайно; копії постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року, яка набрала законної сила 24 лютого 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

А тому, вважаю ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує її відповідальність, якою є щире розкаяння винної, відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових порушень - у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

А тому, із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-36, 184 ч. 2, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК