Справа №295/8283/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.05.2025 в 07 год. 5 хв. водій ОСОБА_1 керуючи т/з Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. О. Олеся в м. Житомирі, на перехресті рівнозначних доріг з вул. І. Бялика, не надала перевагну в русі т/з Mersedes д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. І. Бялика та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП отримали механінчі пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 12.05.2025 керувала т/з, рухалася по вул. О. Олесі, яка є основвною, з прилеглої території несподівано виїхав інший т/з, який здійснив зіткнення з її т/з. Зазначила, що на місце події було викликано страхового інспектора та поліцію. Страховий інспектор склав відповідні документи, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 , який не заперечував, що виїхав з прилеглої території і не надав перевагу в її русі. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Через місяць її викликали до поліції і лише по заяві ОСОБА_2 , без належної перевірки, склали протокол на неї. Зазначила, що порушень ПДР не допускала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані матеріали, відеозапис відеореєстратора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з п.п.1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

Згідно п.2.3б) водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При кваліфікації діяння за ст. 124 КУпАП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того з них хто створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні наслідків.

При цьому, причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між водіями та наслідками, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Згідно п.16.12 на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкеового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам,Я що наближаються праворуч.

Згідно загальних положень ПДР України п. 1.10 перехрестя місце перехрещення, прилягання абол розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лініх між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з дорі. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Якщо прилегла територія не має наскірзного проїзду, перехрестя, де вона примикає до основної дороги, вважається перехрестям з прилеглої територівї, а не повноцінним перехрестям. Водій, який виїжджає з такої прилеглої території, зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам та пішоходам, що рухаються по основній дорозі.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора ОСОБА_1 рухалася по вул. О. Олеся, яка є основною, праворуч розташовано заїзді до жилих масив. Проїжджаючи виїзд з жилого масиву по вул. І. Бялика, виїхав т/з Mersedes д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив зіткнення з т/з, під керуванням ОСОБА_1 . Як вбачається з наданих фото удар прийшовся в середню та задні частини з лівої сторони т/з ОСОБА_3 .

З досліджених в судовому засіданні карти та фото вул. І. Бялика не має наскірзного проїзду, перехрестя, де вона примикає до основної дороги. Зазначена вулиця має декілька житлових будинків і закінчується полем.

Отже висновки зроблені при складанні протоколу, що місцем зіткнення є перехрестя рівнозначних доріг, є помилковим. Вказана вулиця не має наскрізного проїзду, перехрестя, де вона примикає до основної дороги, а вважається перехрестя з прилеглої території, а не повноцінним перехрестям.

З огляду на наведене, водій ОСОБА_4 , який виїждав з прилеглої території зобов`язаний був дати дорогу транспортному засобу, що рухався по основній дорозі.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення про ДТП складеного 12.05.2025 страховим інспектором, причиною ДТП та її наслідками, є порушення водієм ОСОБА_5 .. При цьому, будь-яких порушень в діях водія ОСОБА_1 не встановлено.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 , надані ним органу поліції, оскільки вони суперечать обставинам встановленими судом і підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази спростовують відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.2 Правил Дорожнього руху

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко