БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/998/25
Провадження № 3/497/373/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кєчкємєт Угорщина, громадянина України, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не є особою з інвалідністю, проходить службу інспектором прикордонної служби 1 категорії - інструктор групи кінологічного відділення впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонний загін ДПС України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 30.12.2022 органом 5119, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-18 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
14.04.2025 року майстер-сержант ОСОБА_1 який виконуючи наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді ОТЗ (огляд транспортних засобів) виїзд в ППр «Табаки» не використовував відеореєстратор під час несення служби. Тим самим своїми діями порушив вимоги п.6 глави 2 розділу ІІ наказу МВС України від 19.10.2015 року №1261, п.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відео-фіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 04.04.2019 №244.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (правового режиму воєнного стану), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП».
За цим фактом начальником відділу прикордонної служби ОСОБА_2 (тип Б) майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнав свою винуватість, у вчиненому порушенні щиро кається, та надав пояснення з підстав зазначених в протоколі. Стверджував, що майже 25 років, я є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України. До вимог служби ставиться сумлінно, покладені на нього обов`язки завжди виконує з високим рівнем відповідальності. 27.04.2025 Начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) - майором ОСОБА_3 , було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього - військовослужбовця ОСОБА_1 .. Під час проведення службового розслідування ним, ОСОБА_1 , надавались пояснення щодо причин несистематичної роботи нагрудного відеореєстратора, а саме вмикання його під час зближення з транспортним засобом, який підлягає огляду, та безпосередньо під час проведення огляду та його завершення.
Причиною була технічна неможливість здійснення цілодобової безперервної відео фіксації з тими бодікамерами, що надавалися їм в той час. Навіть з урахуванням часу на відпочинок (4 години), прийому їжі (1 година), перебування у вбиральні тощо, енергоємність відеозаписуючого пристрою (відеореєстратору) не розрахована на здійснення цілодобової зйомки, навіть до 12 годин. У разі перебування в постійному безперервному увімкненому режимі акумулятор відео реєстратора розряджається через 5-6 годин. Акцентував увагу суду, що при проведенні службової перевірки не було встановлено жодного факту не проведення ним відео фіксації під час проведення огляду транспортних засобів, жодного факту незаконного переміщення через державний кордон осіб, товарів, або вантажів, жодного випадку порушення режиму у пункту пропуску «Табаки», а також жодного випадку (факту) порушення державного кордону України. Тобто, прямо вбачається відсутність будь-яких негативних наслідків дій, що інкримінуються йому.
Просив врахувати його пояснення, обставини вчиненого ним правопорушення, сукупність його дій під час несення служби, відсутність негативних наслідків, його щире каяття, зроблені ним висновки, в зв`язку з чим визнати допущене порушення малозначним, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитися усним зауваженням.
Всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до наступного висновку, виходячи з таких підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
За змістом вказаних вище нормативно-правових актів провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, з дотриманням прав та свобод осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Диспозиція ч.2 ст.172-18 КУпАП має бланкетний характер та відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають порядок несення служби прикордонними нарядами.
Так в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив:
-п.6 глави 2 розділу ІІ наказу Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261.
-п.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відео-фіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 04.04.2019 №244.
Разом з цим, тими положеннями Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261 на які йде посилання в протоколі визначено:
Пункт 6 глави 2 розділу ІІ - кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.
Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відеофіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, визначено, що уповноваженим особам Держприкордонслужби під час виконання службових обов`язків забороняється вимикати автоматичну фото- і відеотехніку, крім випадків, передбачених абзацом другим цього пункту.
Автоматична фото- і відеотехніка не використовується уповноваженою особою Держприкордонслужби під час приймання їжі, відпочинку, перебування в місцях особистого користування (у вбиральні, роздягальні, душовій), а також у службових приміщеннях, де фотозйомка і відеозапис заборонені.
У випадках, передбачених абзацом другим цього пункту, автоматична фото- і відеотехніка вимикається.
З доданих до протоколу доказів вбачається, що згідно Витягу зі списку особового складу книги прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) станом на 14.04.2025 року ОСОБА_1 має військове звання майстер-сержант, за штатом займає посаду: інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення, особистий номер 89 (а.с.20).
Згідно витягу з книги прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), розділ 2: Заходи з оперативно-службової діяльності на 14 квітня 2025 року, розділ 2в: Результати виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю визначено, що особистий номер: 89; вид наряду, засоби посилення, ділянка служби: ОТЗ виїзд ППр Табаки; час служби: 09:00-20:00 (а.с.19).
Відповідно до Журналу обліку та видачі (приймання) автоматичної фото-, відеотехніки і накопичувачів у тимчасове користування підрозділу Болград 14.04.2025 року майстер-сержантом ОСОБА_1 отримано боді-камеру модель Hikvision, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата і час видачі: 14.04.2024 року 11:10, дата і час здавання: 15.04.25 10:40, черговий зміни: ОСОБА_4 (а.с.22-23).
Згідно дослідженого Висновку службового розслідування вбачається, що за результатами дистанційного контролю щодо виявлених порушень порядку використання автоматичної фото- і відеотехніки військової частини НОМЕР_5 №02.3/161/25-Вн від 27.04.2025 року за КЕП ОСОБА_5 вбачається, що: найменший час використання боді-камер упродовж ЗПН тривалістю служби 24 години склав в ППр « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 ПРИКЗ (ЗПН 14/15.04.2025) 02 години 05 хв п/н «ОТЗ» майстер-сержант ОСОБА_6 .
Комісія зі службового розслідування дійшла висновку про порушення вимог Наказу та Інструкції в частині використання автоматичної фото- і відеотехніки під час виконання службових обов`язків у ППр «Табаки» 14/15.04.2025 року п/н «ОТЗ» майстер-сержантом ОСОБА_7 .
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП доведена повністю його поясненнями та матеріалами справи і її дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст.172-18 КУпАП, як порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.
З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.
У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.
В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Слід зазначити, що обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення є те, що останній у вчиненому щиро розкаявся, зробив відповідні висновки, раніше до відповідальності не притягувався, на утриманні має неповнолітню дитину (а.с.41), в 2022 році отримав поранення, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.42).
Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Також, при розгляді вказаної адміністративної справи судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, обставини при яких було вчинено діяння, зокрема, вчинення даного адміністративного правопорушення не потягло за собою будь-яких негативних наслідків, відсутність будь-яких умисних дій і намірів на порушення кордону третіми особами, та враховуючи всі обставини справи, встановлені в ході судового розгляду, ту обставину, що особа, відносно якої складено протокол усвідомив протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, буде більш відповідально ставитись до обов`язків несення служби, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а також наявність на утримання неповнолітньої дитини.
А відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього відповідно до положень ч.2 ст.284 КУпАП закриттю, з оголошенням усного зауваження.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.
Однак, згідно зі ст. 24 КУпАП усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, а відтак судовий збір не стягується.
Керуючись ст. ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 172-18, 221, 283-285 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.
Провадження по справі закрити.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 08:15 годині 01.07.2025 року.

Суддя С.В.Кодінцева