Справа № 132/1800/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П. розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента ІІ курсу «Калинівського технологічного фахового коледжу», непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП документально не підтверджений, за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 09.06.2025 надійшов протокол серії ЕПР1 № 345866 від 30.05.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП (справа № 132/1800/25, провадження № 3/132/1152/25), які згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 345866 від 30.05.2025, 30.05.2025 о 10 год. 05 хв. у с. Іванів, вул. Соборна, 78, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Dio, без номерного знаку, який був незареєстрованим у встановленому законом порядку, чим порушив п.30.1 Правил дорожнього руху- керування водієм транспортним засобом не перереєстрованим в установленому порядку, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того, до Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 09.06.2025 надійшов протокол серії ЕПР1 № 345853 від 30.05.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (справа № 132/1801/25, провадження № 3/132/1153/25), які згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 345853 від 30.05.2025, 30.05.2025 о 10 год. 05 хв. у с. Іванів, вул. Соборна, 78, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Dio, без номерного знаку, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, так, я ніколи не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху- керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У призначене на 02.07.2025 судове засідання з`явилися: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , а також його законний представник, як неповнолітнього мати ОСОБА_3

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили клопотання про об`єднання цих справ в одне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

При цьому, частиною 2 ст. 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведені положення ст. 36 КУпАП постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 02.07.2025 справи відносно ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 121 КУпАП (справа № 132/1800/25, провадження № 3/132/1152/25) та за ч. 2 ст. 126 КУпАП (справа № 132/1801/25, провадження № 3/132/1153/25) об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: №132/1800/25 провадження № 3/132/1152/25.

ОСОБА_2 свою вину у вчинених правопорушеннях визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Пояснив, що мопед належить дідусю і на вказаний транспортний засіб не можна встановити номерний знак, оскільки він є старої моделі. В день і час, зазначені в протоколах про адмінправопорушення щодо нього, ОСОБА_2 вирішив поїхати на мопеді тому, що запізнився на автобус, яким мав поїхати в той день на навчання. Запізнюючись на заняття, вирішив скористатись мопедом дідуся. Запевнив, що це сталося перший раз і більше не повторюватиметься

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345866 від 30.05.2025 вбачається, що 30.05.2025 о 10 год. 05 хв. у с. Іванів, вул. Соборна, 78, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки (моделі) «Honda Dio», без номерного знаку, який був незареєстрованим у встановленому законом порядку, чим порушив п.30.1 Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом не перереєстрованим в установленому порядку, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту пункту 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346866 від 30.05.2025;

рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олега Мазяра від 30.05.2025;

відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції;

усним поясненнями, наданими ОСОБА_2 у судовому засіданні, та іншими матеріалами справи.

З протоколу серії ЕПР1 № 345853 від 30.05.2025 вбачається, що 30.05.2025 о 10 год. 05 хв. у с. Іванів, вул. Соборна, 78, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки (моделі) «Honda Dio», без номерного знаку, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, так, я ніколи не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346853 від 30.05.2025;

рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олега Мазяра від 30.05.2025;

відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції;

усним поясненнями, наданими ОСОБА_2 у судовому засіданні, та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вказані вище докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності немає, ці докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ст. 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При здійсненні провадження про притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка є неповнолітньою суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, за змістом Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила»), які прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, і які спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, щоб будь-які міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

Здійснюючи провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку судді, суд зобов`язані зважати, що особа набуває повної процесуальної дієздатності лише з досягненням повноліття та враховувати, що національним законодавством та міжнародними договорами закріплено особливий підхід до неповнолітніх правопорушників, що зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації адміністративної відповідальності.

Таким чином, закріплений законодавством особливий підхід до неповнолітніх правопорушників зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих (повнолітніх), форм реалізації адміністративної відповідальності, що повністю узгоджується з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила»), а також з практикою Європейського суду з прав людини та з іншим національним законодавством стосовно неповнолітніх.

Оцінюючи дії неповнолітнього, суд зважає на те, що його життєвий досвід є ще недостатній. За особливостей його виховання ОСОБА_2 міг неправильно оцінити лінію своєї поведінки, а тому, суддя вважає необхідним зважити на його вікові особливості в момент вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням наведених у 5.1 «Пекінських правил» (Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй) від 29.11.1985 принципів системи правосуддя щодо неповнолітніх.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , будучи неповнолітнім, вчинив адміністративне правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного, з урахуванням відомостей про його особу, зокрема, що він самостійного доходу немає, визнання ним вини, щире каяття, суд вважає, що виправлення неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП, а шляхом застосування до нього заходу впливу, передбаченого статтею 24-1 КУпАП, а саме у виді догани, яке здатне забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

На думку судді, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, відповідатиме принципам справедливості та гуманності при притягненні до відповідальності неповнолітнього особи.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Зазначена норма закону не передбачає сплату судового збору особою, яку піддано заходам упливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

Враховуючи, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративний захід впливу, а не адміністративне стягнення, тому в цьому випадку сплата ним судового збору не передбачена ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 24-1, 121, 126, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121 КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП, у виді догани.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.П. Карнаух