Провадження № 3/161/3903/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно даних протоколу ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку конкретної юридичної особи, а саме: в неподанні до контролюючого органу податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2025 року.

Посадові особи юридичної особи складають та подають податкову звітність в інтересах такої юридичної особи.

Таким чином, місцем вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є місцезнаходження юридичної особи, керівником або іншою посадовою особою якої вчинено протиправне діяння, що становить склад правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що юридичною адресою ПП «Смартленд» є: Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, буд. 31.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Стаття 276 КУпАП не передбачає альтернативної підсудності для розгляду справ за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З урахуванням викладеного, для забезпечення своєчасного, всебічного та повного з`ясування обставин справи, та з метою недопущення порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що матеріали справи слід повернути до ГУ ДПС у Волинській області, для направлення за підсудністю до компетентного суду за місцем вчинення правопорушення.

Керуючись ст. ст. 276, 278 КУпАП України, суд, -

постановив:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП повернути до Головного управління ДПС у Волинській області - для направлення за підсудністю до компетентного суду за місцем вчинення правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін