Справа № 947/3872/25
Провадження № 3/947/945/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю адвоката Дьоміна О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 223420 від 17.01.2025 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 року о 16:10 годин вул. Ак. Вільямса, 82 в м. Одесі, ОСОБА_1 ,водій транспортного засобу вчинив ДТП на вул. Чикаленко, 82. При прибутті екіпажу на місце, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору Драгер або в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку.Порушив вимоги п. 2.10.є «Правил дорожнього руху України» - вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.10.є «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим був здійснений неодноразовий виклик ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяву про відкладення слухання справи суду не надав.

Суд вважає, що ОСОБА_1 про виклик до Київського районного суду м. Одеси на 24.02.2025 року о 09:00 годині, на 12.03.2025 року о 09:00 годині, на 02.04.2025 року о 09:00 годині, , на 16.04.2025 року о 09:00 годині, на 14.05.2025 року о 09:30 годині, на 05.06.2025 року о 09:00 годині, на 30.06.2025 року о 09:00 годині повідомлений належним чином, тому як повістку про SMS повідомлення доставлено 27.01.2025 року о 13:52:41 годині, 24.02.2025 року о15:02:48 годині, 12.03.2025 року о 10:37:57 годині, 02.04.2025 року о 10:54:37 годині, 21.04.2025 року о 15:13:51 годині, 05.06.2025 року о 12:28:35 годині, 27.01.2025 року о13:52:41 годині.

Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені в момент складання протоколу.

ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дьомін О.М. не наполягав на розгляді адміністративної справи в присутності ОСОБА_1 , просив суд розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .. В судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, так як він не був на місці ДТП та не скоював ДТП, «Правила дорожнього руху України» не порушував, тим паче п. 2.10.е ПДР України. Працівники поліції перекрили ОСОБА_1 в`їзд до гаражного приміщення. Постановою Київського районного суду ОСОБА_1 визнаний винним за ст.. 124 КУпАП, ухвалою Одеського апеляційного суду постанова Київського районного суду м. Одеси залишена без змін. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, так як в нього були діти вдома, він поспішав. Важжає, що невірно кваліфіковани дії Рахнянського за ч. 4 ст. 130 КУпАП, так як він вбачає в данному випадку ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив суд направити матеріали адміністративної справи до УПП в Одеській області на до оформлення, або закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні був переглянутий відео запис з місця виявлення адміністративного правопорушення, який був залучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, 1 диск, на першій та третій відеозаписі, що червоний автомобіль Mitsubishi Lancer, рухається по дорозі, на третій відеозаписі скоїв наїзд на паркан, на другий відеозаписі та другому диску, працівники поліції розшукали автомобіль Mitsubishi Lancer державний номер НОМЕР_1 , жінка, як потім з`ясувалось дружина ОСОБА_1 на запитання працівників поліції повідомила, що вона припаркувала тільки автомобіль, ніякого ДТП вона не скоювала, що на заправку «ОККО» вона не заїжджала. На запитання хто був за кермом ОСОБА_1 відповів, що жінка була за кермом, відмовлявся надати документи працівникам поліції. ОСОБА_1 пояснював, що в нього не має посвідчення водія, що він не керує автомобілем, автомобіль належить йому. На запитання, як проходить оформлення, працівник поліції відповідає, що треба було та зупиниться і нікуди не їхати, ОСОБА_1 відповідає « Я розумію». Працівник поліції пояснює, що є виклик і вони його зафіксували. ОСОБА_1 поводить себе нервово. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відходить від працівників поліції, через деякий час знову з`являється, хитається. Потім кричить працівнику поліції, «давай оформлюй». ОСОБА_1 знову неодноразово відходить від працівників поліції, заходить до якогось гаража. Дружина ОСОБА_1 просить надати можливість домовитись з працівниками «ОККО», працівник поліції просить її зачекати, ОСОБА_1 намагається, поїхати з дружиною, потім починає поводити себе агресивно, вимагає від дружини відігнати автомобіль, потім знову кудись уходить, до приміщення, знову з`являється, хитається. Знову заходить в гаражне приміщення. На третьому диску відеозапису на місце прибуває другий екіпаж патрульної поліції, працівники поліції просять ОСОБА_1 та його дружину вийти з гаражного приміщення та ознайомитися з документами. Ознайомлюють ОСОБА_1 та його дружину з відеозаписом. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповідає, що він тут орендує гараж, що він сюди приїхав.. ОСОБА_1 пояснює, що він їхав та зачепив стовпик. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає, що він відмовляється, що вже багато часу пройшло. Відповідає працівнику поліції, що «а півтори години, він міг нашариться». Дружина ОСОБА_1 пояснює, що він перенервував і в гаражі зняв стрес. Знову пропонується ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовляється. Працівник поліції пояснює, що відносно ОСОБА_1 будуть складени протоколи за ст.. 124, ст. 122-4, ст. 126 та 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 та його представника адвоката Дьоміна О.М. будь яких клопотань до суду не надходило.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Диспозиція ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2025 року ОСОБА_1 постановою Київського районного суду був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.06.2025 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Дьоміна О.М. залишена без задоволення, а постанова Київського районного суду без змін.

Незважаючи на позицію представника ОСОБА_1 адвоката Дьоміна О.М. про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223420від 17.01.2025 згідно якого, 17.01.2025 о 16-10 в м. Одесі водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.10 є) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП;

- заяви працівника поліції Соколової О. від 23.01.2025 року, згідно якого, зокрема, 17.01.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Lancer державний номер НОМЕР_1 після ДТП за його участю вживав алкоголь.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Дьоміна О.М., про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вчиняв ДТП не знайшли свого підтвердження та є неприйнятними, оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.130 КУпАП за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки інформаційного порталу національної поліції громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 отримував 03.03.2010 року, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 130 КпАП України, в зв`язку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, що передбачене санкцією ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284,317-1, ч. 4 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов