Справа № 333/3549/25
Провадження № 3/333/1587/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя, Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 07.09.2020 року органом 2312, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 297792 та ЕПР1 № 297761 від 11.04.2025 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП за наступних обставин.

11.04.2025 року о 20:30:00 м. Запоріжжя, вулиця Чумаченко, 34 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Opel Omega державний номер НОМЕР_3 водій: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальних збитків. Потерпілих не має, чим порушив п. 10.9. ПДР Інші порушення ПДР, порушення правил руху ТЗ заднім ходом.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Крім цього, 11.04.2025 року м. Запоріжжя, вулиця Чумаченко, 34 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 , скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на автомобіль Opel Omega державний номер НОМЕР_3 , що стояв, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а ПДР України. (залишення водіями ТЗ, іншими учасниками на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.

12 червня 2025 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , які просять розгляд справи провести без участі сторін.

Разом з тим 12 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Неткала Олександра Олександровича на адресу суду надійшло письмове заперечення до адміністративного матеріалу.

Представник Кузьміна А.О. зазначив, що дійсно ОСОБА_1 у вказаний день, час та місці, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 здійснював рух заднім ходом, виїжджаючи з місця для паркування автомобілів, що на території магазину АТБ. Бачив позаду припарковане авто, але жодного звуку характерного для контакту транспортних засобів чи перешкод у русі не відчував, а тому поїхав додому разом зі своєю сім`єю та малолітнім сином. Припускає, що міг зачепити вказане авто, але запевняє, що жодних пошкоджень на його транспортному засобі немає і про таку обставину йому повідомили лише працівники поліції. При цьому будь-яких доказів на підтвердження винуватості ніхто не надав, відео в матеріалах справи відсутнє. Переконує, що якби ОСОБА_1 був впевнений в причетності до ДТП, то в жодному випадку не покинув б місце пригоди.

Суд, ознайомившись із запереченнями та доводами представника Кузьміна А.О., дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст. 124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема транспортних засобів, а ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП необхідно встановити порушення нею ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, причинний зв`язок між порушеннями та наслідком, а також навмисне залишення місця пригоди до якої вона була причетна.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

На переконання суду автором протоколів не надано належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_1 до інкримінованого ДТП, а також навмисного залишення останньою місця пригоди.

Так, до протоколів в якості доказів додані:

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , у яких останній зазначає, що припаркував свій авто Opel Omega державний номер НОМЕР_3 біля магазину АТБ та пішов по справам, хто вчинив зіткнення з його автомобілем не бачив, при цьому стверджує що фарба автомобіля, який здійснив зіткнення з його авто не має відношення до автомобілю Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 ;

- схема наслідків ДТП, яка містить інформацію лише про Opel Omega державний номер НОМЕР_3 , який містить пошкодження лакофарбового покриття заднього правого крила. Другий учасник ДТП та його ТЗ - не відображено.

В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, за відсутності повноцінної інформації, яка повинна міститися в схемі ДТП, протоколу огляду транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , на наявність характерних для зіткнення пошкоджень, відеозапису події тощо, не можна беззаперечно стверджувати про причетність саме ОСОБА_1 до розглядуваної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак до порушень правил дорожнього руху, внаслідок чого був пошкоджений транспортний засіб ОСОБА_2 .

Відсутність порушення водієм правил дорожнього руху, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, виключає і факт залишення місця ДТП за ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4 КУпАП

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: А.В.Михайлова