Справа №760/2664/25 3/760/2002/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №3419 від 28.01.2025 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній, виконуючи обов`язки присяжного Бориспільського міськрайонного суду, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та Приміткою до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог пунктів 5, 6 та 7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», 05.04.2023 року подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2022 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в розділах 8, 10, 11 якої зазначив завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 425 866,17 грн., а саме: у розділі 8 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 406 166,67 грн., чим не дотримався вимог п. 5 ч. 1 ст.46 Закону; у розділі 10 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 9 700,00 грн., чим не дотримався вимог п. 6 ч. 1 ст.46 Закону; у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 9 999,50 грн., чим не дотримався вимог п. 7 ч. 1 ст.46 Закону №1700-VІІ, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №3419 від 28.01.2025 року та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора Київської обласної прокуратури Гультая П.М., суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення №3419 від 28.01.2025 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній, виконуючи обов`язки присяжного Бориспільського міськрайонного суду, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та Приміткою до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог пунктів 5, 6 та 7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», 05.04.2023 року подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2022 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в розділах 8, 10, 11 якої зазначив завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 425 866,17 грн., а саме: у розділі 8 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 406 166,67 грн., чим не дотримався вимог п. 5 ч. 1 ст.46 Закону; у розділі 10 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 9 700,00 грн., чим не дотримався вимог п. 6 ч. 1 ст.46 Закону; у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 9 999,50 грн., чим не дотримався вимог п. 7 ч. 1 ст.46 Закону №1700-VІІ, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Київської обласної прокуратури Гультай П.М. зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та накладенню на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., надавши свій висновок.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав та пояснив, що відповідно до довідки НАЗК №702/24 від 30.12.2024 року Управлінням проведення повних перевірок було встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, а саме відображення суб?єктом декларування ОСОБА_1 недостовірних даних у щорічній декларації за 2022 рік, які відрізнялись від достовірних на загальну суму 425 866, 17 грн. Насамперед, у довідці НАЗК мова йшла про невнесення декларантом в свою декларацію відомостей про наявність 3-х юридичних компаній, які були зареєстровані у 2006 році, в яких він рахувався як співзасновник, а саме: ТОВ «Компанія «Регіонів»»; ТОВ «Ліма холдінг»; ТОВ «РЕФ ЕКО Південь», та невнесення до декларації 2022 року стягнутої за рішенням суду на користь нього заподіяної ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» моральної шкоди у сумі 10 000 грн. З 2007 року йому нічого не було відомо про фактичне існування вищезазначених компаній. Жодних прибутків, роялті, грошових коштів, дивідендів та інших доходів від діяльності ТОВ ««Компанія «Регіонів»», ТОВ «Ліма холдінг», ТОВ «РЕФ ЕКО Південь» з 2007 року не отримував. Інформації щодо діяльності, ліквідації чи фактичного припинення цих юридичних осіб не мав. Місце перебування, проживання та контакти засновників зазначених компаній з 2007 року були невідомі йому як декларанту. Для звернення до засновників з заявою чи клопотанням з повідомленням про вихід його з складу співзасновників була відсутня можливість у зв`язку з відсутністю адреси фактичного перебування керівного складу ТОВ «Компанія «Регіонів»», ТОВ «Ліма холдінг», ТОВ «РЕФ ЕКО Південь». В довідці НАЗК зокрема, зазначалось, що у відповідності до положень абз. 2 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»у разі виявлення у декларації недостовірних відомостей, суб`єкт декларування зобов`язаний подати виправлену декларацію з достовірними даними протягом 10 днів. Тобто, НАЗК надало можливість ОСОБА_1 подати виправлену декларацію за 2022 рік з внесенням до декларації виправлених достовірних відомостей. 25.01.2025 року він скористався наданою НАЗК можливістю шляхом виправлення відомостей, що раніше були внесені до щорічної декларації за 2022 рік. На виконання наданої можливості виправлення помилок та недоліків у декларації у встановлений НАЗК строк були внесені необхідні виправлення до щорічної декларації за 2022 рік, що підтверджується наданою суду копією щорічної виправленої декларації від 25.01.2025 року. Станом на 25.01.2025 року щорічна декларація суб`єкта декларування ОСОБА_1 за 2022 рік не містить недостовірних даних та не має ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП. Окрім того, в довідці НАЗК №702/24 від 30.12.2024 року було визначено: точність оцінки задекларованих активів відповідає даним, отриманим з наявних джерел; наявність ознак конфлікту інтересів і ознак порушень ст. 23, ст. 25 - не встановлено; ознак незаконного збагачення - не встановлено; ознак необґрунтованості активів - не встановлено. Щодо обставин, які суттєво вплинули на внесення декларантом неповних даних до щорічної декларації 2022 року, також зазначив наступне. ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю 1 групи (підгрупа Б) з дитинства, з порушеннями опорно-рухового апарату (ампутована права рука та обидві ноги внаслідок отриманого каліцтва), має хвороби серця, цукровий діабет 2 типу, часткову втрату зору та інші супутні захворювання. Він офіційно склав повноваження присяжного Бориспільського міськрайонного суду Київської області за власною заявою від 09.02.2024 року у зв`язку зі станом здоров`я. З початком широкомасштабного вторгнення РФ в Україну у лютому 2022 року та стресової ситуації, що склалася внаслідок цієї агресії, відбулося різке погіршення стану його здоров`я, що призвело до негайного звернення за медичною допомогою до медичних установ. Зазначає, що він як суб`єкт декларування не мав жодних злочинних намірів чи умислу приховувати свої доходи, майно та інші відомості у поданій щорічній декларації за 2022 рік. Тому, просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з наданими суду документами ОСОБА_1 перебував на лікуванні у медичному закладі «Санаторій ім. М. Гоголя» з липня по вересень 2022 року, у листопаді 2022 року проходив стаціонарне лікування у відділені магістральних судин в «ННЦТХТ імені О.Шалімова», 27.12.2022 року ОСОБА_1 виїхав за межі України для проведення за кордоном реабілітаційних заходів після проведеного у листопаді стаціонарного лікування та проведеної коронарографії у відділені хірургії магістральних судин.

Таким чином, судом встановлено, що саме критичний стан здоров?я ОСОБА_1 у 2022 - 2023 роках, необізнаність з 2007 року про діяльність (бездіяльність), стадії ліквідації чи припинення ТОВ ««Компанія «Регіонів»», ТОВ «Ліма холдінг», ТОВ «РЕФ ЕКО Південь», обмежений доступ до публічної інформації під час перебування за кордоном, закриття реєстрів під час оголошення військового стану були тими об`єктивними чинниками, які вплинули на внесення відомостей суб`єктом декларування ОСОБА_1 до своєї щорічної декларації за 2022 рік.

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи не було доведено наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідні докази відсутні.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак суб`єктивної сторони, отже, і складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 172-6, 221, 245, 247, 251, 252, 279-280КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Сергієнко Г.Л.