П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2025 Справа №607/11657/25 Провадження №3/607/4714/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 31 травня 2025 року приблизно о 23 год. 50 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував, принижував та наніс стусана рукою в ділянки обличчя, внаслідок чого було завдано шкоду її фізичному та психічному здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з невідомих причин не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 будучи обізнаний про складення стосовно нього адміністративних матеріалів провадженням не цікавився, що свідчить про відсутність у нього зацікавленості до зазначеної справи, та розцінюється судом, як небажання брати участь у судових засіданнях. Враховуючи те, що судом вживались всі можливі заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, та відсутність підстав для відкладення судового засідання, з метою забезпечення розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про доцільність розгляду адміністративної справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання кодексу та сприяє уникненню від передбаченої законом відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена дослідженими судом матеріалами справи, зокрема:

- відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №732789 від 01 червня 2025 року;

- даними рапорту інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Савчук-Москаль Л.В. від 01 червня 2025 року;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 червня 2025 року, у якому потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що 31 травня 2025 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував, принижував та наніс стусана рукою по обличчю;

- письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 01 червня 2025 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, враховуючи особу ОСОБА_1 який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вважаю, що відсутня необхідність направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 40-1, 173-2, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій