Дата документу 30.06.2025Справа № 554/4225/25
Провадження № 3/554/719/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., за участю: захисника - адвоката Лесь І. О. (в режимі ВКЗ), секретаря судового засідання Коростельової В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, відомості про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності відсутні,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2025 року, приблизно о 15:40 год, в м. Полтаві по вул. Соборності, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DODGE RAM-1500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,31 проміле (тест № 1384), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник у судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник надав на адресу суду письмове клопотання, в якому сторона захисту не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та заперечує щодо скоєння ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення через невідповідність викладеної у протоколі суті правопорушення дійсним обставинам справи та законодавству. Вважають, що під час оформлення протоколу поліцейськими не було дотримано порядку проведення огляду на стан сп`яніння та не виконано вимог при відмові особи проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою вимірювальної техніки Драгер (навіть не на місці зупинки, а на місці парковки), оскільки ОСОБА_1 під час приїзду не виконував ункції водія та не був зупинений працівниками поліції. Його не було направлено до закладу охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписом нагрудної камери поліцейських, з яких видно як ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою вимірювальної техніки Драгер, оскільки не довіряє показникам цього приладу та хоч і не був водієм та будучи зупиненим працівниками поліції, просив надати можливість здати кров у медичному закладі. Це його прохання було проігноровано поліцейськими та ОСОБА_1 було введено в оману, що нібито кров у медичному закладі здається лише у випадку, якщо водій насмерть збив людину. Сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 , будучи введеним в оману працівниками поліції, будучи юридично не обізнаним у процедурі освідування, повіривши працівникам поліції про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, був фактично вимушений проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою вимірювальної техніки Драгер на місці парковки.

В обгрунтування правової позиції сторона захисту покликається на ті обставини, що матеріали справи не містять доказів, яі б вказували, що ОСОБА_1 о 15:40 год рухався на автомобілі. Крім того, на думку захисника, не відповідає дійсності той факт, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводився на місці зупинки, оскільки ОСОБА_1 не був зупиненим працівниками поліції та під час їх приїзду перебував на вулиці неподалік автомобіля, яким він не керував, тобто не був водієм у розумінні терміну, наведеного в. п. 1.10 ПДР України. Захисник вважає, що огляд на стан сп`яніння після приїзду працівників поліції здійснювався фактично не щодо водія, а щодо пішохода. Крім того, до матеріалів протоколу долучено відеозапис з телефону свідка без зазначення будь-яких даних про власника телефону, контактних даних цієї особи, дати, часу та місця проведення вказаної відеозйомки. Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2025 року у відповідні графі прямо зазначено, що свідки відсутні. Таким чином, джерело походження відеозапису, на якому зображено рух ОСОБА_1 залишається невідомим, адже за протоколом свідки відсутні, ким, де і коли здійснювався цей відеозапис невідомо, будь-які позначення про дату і час на відеозаписі не відображені, тобто встановити чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у момент здійснення відеозапису не представилося можливим. Зазначає, що з відеозапису нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що після виявлення пішохода ОСОБА_1 вони не стали дотримуватися законного порядку проведення огляду на прохання ОСОБА_1 , не направили його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а стали відтягувати час та чекати інший патруль, який мав доставити спеціальний технічний прилад Alcotest Drager 6820. Також вбачається, що з відеозапису, що після прибуття інших працівників поліції зі спеціальним приладом ОСОБА_1 знову запропонував видати йому направлення до медичного закладу, щоб здати там біологічний аналіз крові, але працівники поліції вдруге проігнорували прохання ОСОБА_1 та ввели останнього в оману, що підставою для здачі аналізу крові є обставини, як повідомив на відеозаписі поліцейський: коли водій збиває насмерть людину. Після цього, за версією захисту, ОСОБА_1 , повіривши в недостовірну інформацію працівників поліції, будучи введеним в оману, погодився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, з результатами якого ОСОБА_1 не був згодний та навіть після цього поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, чим порушили права останнього, який будучи пішоходом виконував незаконні вимоги поліцейських.

Також захисник зазначає, що згідно технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 у такому дійсно є визначені межі похибки, а саме межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносно похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле, що підтверджується інструкцією з експлуатації газоаналізатору Alcotest 6820. Зважаючи на похибку +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле, захисник вважає, що незгода ОСОБА_1 з виявленими результатами 0,31 проміле була обґрунтованою, а тому працівники поліції мали б видати останньому направлення до медичного закладу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння після здачі біологічних зразків крові. Стверджує, що відеозаписами з нагрудних камер відеореєстраторів фактично зафіксовано виключну бездіяльність щодо дотримання законного порядку огляду відсутність будь-яких дій із направлення водія до закладу охорони здоров`я на прохання останнього. Зрештою, свідки керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, на відеозаписах відсутні зафіксовані факти керування ним автомобілем, а відповідно всі дії проведені з останнім як з пішоходом. На підставі викладеного, просить закрити справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а. с. 25-29).

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.9а ПДР України.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Згідно з пунктами 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) .

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 713868 від 22 березня 2025 року, складеним щодо ОСОБА_1 , і цей документ не містить зауважень останнього щодо змісту такого протоколу, а також засвідчений особистим підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а. с. 1);

- результатом алкотесту (чек Drager Alcotest 6820 ARNK - 0033) від 22 березня 2025 року о 16:04 год щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат 0,31 ‰ (проміле), і такий показник перевищує допустиме значення (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; огляд проведений за допомогою приладу Drager Alcotest 6820; результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,31 ‰; з результатом ОСОБА_1 згоден, про що міститься особистий підпис (а. с. 3), а також зафіксовано на відеозаписах нагрудної камери патрульного поліцейського № 473059 (а. с. 4);

- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудної камери патрульного поліцейського № 473059, зафіксованих на технічному носієві інформації, з яких об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння на місці події, його згода із результатом огляду на стан сп`яніння, а саме відповідним показником спеціального технічного приладу Драгер, що дозволяє суду констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення такого огляду (а. с. 4), а також матеріалами справи у їх сукупності.

Також відомості наведених відеозаписів дозволяють судді констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення огляду та відповідних процесуальних дій під час оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас суддя вважає, що незначні процесуальні порушення не впливають на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки з відеозапису безперервної фіксації є очевидним, що рівень суттєвості таких порушень недостатній для спростування показнику спеціального технічного приладу, яким констатовано перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя відхиляє посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, по-перше, цей факт не заперечувався самим ОСОБА_1 під час складання протоколу, по-друге, прямо зафіксовано на відеозаписі, який доданий до матеріалів справи.

Суддя відхиляє посилання сторони захисту на введення в оману ОСОБА_1 працівниками поліції, оскільки ОСОБА_1 як водій має обов`язок знати ПДД, в тому числі наслідки керування транспортним засобом в станні алкогольного сп`яніння.

Суддя відхиляє посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 був незгоден із результатами теста та мав бажання пройти огляд в медичному закладі, оскільки це, по-перше, спростовується відеозаписом, по-друге, ОСОБА_1 мав можливість самостійно звернутися за таким оглядом в разі, якщо на його думку, поліцейські неправомірно не надали відповідне направлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи безальтернативність санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необхідним накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко