Справа № 354/2178/24
Провадження № 33/4808/509/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Клострейх О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою суду, ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Сторона захисту неодноразово подавала апеляційні скарги на постанову та ставила питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В поновленні строку апеляційний суд неодноразово відмовляв.

17 червня 2025 року захисник Клострейх О.В. в черговий раз подала апеляційну скаргу, в якій заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку апелянт мотивує тим, що про розгляд справи судом першої інстанції відомо не було, будь-яких повідомлень про виклик до суду не отримано. Вказує, що відносно невеликий строк на апеляційне оскарження, та неознайомленість апелянта з матеріалами справи є суттєвою перепоною у доступі до правосуддя. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2025 року Яремчанський міський суд Івано-Франківської області розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс оскаржувану постанову.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 вперше оскаржив постанову суду до Івано-Франківського апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки апелянт не надав достатніх доказів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

19 травня 2025 року захисник Клострейх О.В. оскаржила постанову суду першої інстанції до Івано-Франківського апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року відмовлено захиснику в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду відносно ОСОБА_1 , оскільки апелянт не надав достатніх доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

03 червня 2025 року захисник Клострейх О.В. вкотре оскаржила постанову суду першої інстанції до Івано-Франківського апеляційного суду.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2025 року відмовлено захиснику в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду відносно ОСОБА_1 , оскільки апелянт не надав достатніх доказів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

17 червня 2025 року захисником було подано чергову апеляційну скаргу, в якій не було наведено нових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначені підстави вже були предметом розгляду апеляційного суду.

Крім того, будь-яких поважних причин, які реально перешкоджали захиснику Клострейх О.В. та ОСОБА_1 , цікавитись результатом розгляду справи, отримати вчасно копію постанови та подати апеляційну скаргу у визначений КУпАП строк, апелянтом не наведено.

З цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав, порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини зауважує, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, вважаю що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику Клострейх О.В. в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути представнику потерпілого з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Шигірт Ф.С.