Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Максименко Т.І.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Кучерука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Буки Маньківського району Черкаської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 22.05.2025 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 15 травня 2025 року о 13 годині 35 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , яке виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою, криках та образах.

Оцінивши докази, суддя послався на положення ч.2 ст.62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дійшов висновку, що належні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відсутні, і закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд неповно дослідив обставини справи, неправильно виклав у постанові її пояснення і дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи. Так, у судовому засіданні вона підтримала свої пояснення, які давала працівникам поліції, і додатково повідомила, що є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність з ремонту комп`ютерів та периферійного устаткування. Тому неодноразово приносила додому ноутбуки, блоки живлення до них та інші комплектуючі з метою діагностики та ремонту. Також інколи люди могли принести зламану техніку до неї додому в позаробочий час пункту прийому. 15 травня 2025 року її чоловік ОСОБА_1 з невідомих для неї причин почав виносити з будинку на вулицю ноутбуки та інше устаткування, умисно кидаючи техніку на землю і завдаючи тим самим нових пошкоджень. На зауваження ОСОБА_1 почав ображати її, використовуючи нецензурну лексику, образи і погрози фізичною розправою, та продовжив викидати з будинку на двір техніку. Через такі дії у неї погіршилося самопочуття. В судовому засіданні вона не заперечувала вчинення насильства психологічного характеру щодо неї і зазначення протилежного у постанові не відповідає дійсності.

Що стосується ОСОБА_1 , то він підтвердив, що виніс з будинку речі дружини, через що між ними виник конфлікт, тобто фактично визнав вчинення домашнього насильства. Враховуючи викладене, потерпіла посилається на визначення термінів "домашнє насильство", "психологічне насильство" у ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон) і категорично стверджує, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно неї, оскільки кричав на неї, ображав, погрожував, принижував та вчиняв дії всупереч її волевиявленню зберігати у себе вдома речі. Такі дії спричинили їй емоційну невпевненість та завдали шкоду психологічному здоров`ю, а саме, призвели до знервованості, погіршення самопочуття та душевних страждань, а також до душевних хвилювань через можливе погіршення фінансового становища у зв`язку з додатковим пошкодженням комп`ютерної техніки та обладнання, яке було передане їй замовниками для діагностики та ремонту.

У поясненнях щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що за змістом диспозиції та визначенням термінів у Законі обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1732 КУпАП, є завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого. Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення та доказів у справі не вбачається, що побутовий конфлікт, який стався між ним і дружиною, містить ознаки адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_2 не надано. Переміщення предметів ніяк не було спрямоване на приниження, залякування чи будь-який тиск на дружину і було здійснене з метою звільнити приміщення для проведення ремонтних робіт, а відтак, відсутній і умисел на вчинення домашнього насильства. При цьому посилається на висновки у постановах апеляційних судів у справах даної категорії.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі про пошкодження речей, то вони нічим не доведені, і в протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 15.05.2025 у графі "Яку матеріальну шкоду завдано протиправними діями…" вказано, що такої шкоди не завдано.

Звертає увагу на форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка є додатком до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом МВС України та Мінсоцполітики України № 369/180 від 13.03.2019, відповідно до якої поліцейський визначив низький рівень небезпеки.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 і представника потерпілої Кучерука М.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_1 і захисника Максименко Т.І., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, а відтак, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

За визначенням термінів у п.п.3, 14 ч.1 ст.1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідальність за ст.1732 КУпАП настає за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення є вчинення діянь психологічного характеру, наслідки у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та причинно-наслідковий зв`язок між такими діяннями і наслідками.

В справі про адміністративне правопорушення містяться протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 15.05.2025, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, електронний рапорт, згідно з яким зі служби "102" надійшло повідомлення ОСОБА_2 про сварку з чоловіком.

Разом з тим, жодних даних про завдання шкоди здоров`ю потерпілої ці докази не містять, а пояснення ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції та доводи в апеляційній скарзі, що через дії ОСОБА_1 у неї погіршилося самопочуття, не є належним доказом на підтвердження цих обставин.

Дійсно, ОСОБА_1 не заперечував, що виніс з будинку речі потерпілої, які не мають ніякої цінності, і поклав їх на території домоволодіння, оскільки збирався проводити ремонтні роботи у частині будинку, і через це між ним і дружиною виник конфлікт на побутовому ґрунті. Однак ці пояснення потерпіла помилково тлумачить як визнання ним вини, і з їх змісту також вбачається, що ОСОБА_1 заперечував будь-який тиск на неї. Не підтверджуються належними доказами і твердження потерпілої про пошкодження ОСОБА_1 комп`ютерної техніки та обладнання.

Таким чином обставини справи з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, і доводи в апеляційній скарзі потерпілої не спростовують правильність висновків про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а .

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн