провадження № 3/294/9/25
справа № 294/8/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 5 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024 о 00 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Героїв Майдану, 215, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» - результат 1,82 проміле, що зафіксовано на портативний відео реєстратор 857728, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №203772 від 24.12.2024.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Якимчук О.М., який надав пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення. Так, зазначив, що під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкції), зокрема в матеріалах справи не відображено ознак алкогольного сп`яніння водія, в порушення п. 5 розділу ІІ ОСОБА_1 не було надано сертифікату відповідності. Також зазначає, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, згідно з п. 10 розділу ІІ Інструкції ОСОБА_1 не було вручено акт огляду, не встановлено, чи згоден останній з результатами огляду, незрозумілим є підстави зупинки транспортного засобу, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено усіх долучених до нього документів, які не можуть визнаватись належними та допустимими доказами. Додатково зазначає, що прилад «Драгер Алкотестер 6810» використовується працівниками поліції уже більше десяти років, що може впливати на точність засобу вимірювальної техніки, в якому не здійснювалась заміна електрохімічних сенсорів. Зважаючи на зазначене, просив справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 , у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі наркотичного.

Відповідно до абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (далі Постанови Пленуму ВСУ), відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203772 від 24.12.2024; роздруківкою тестування на алкоголь від 24.12.2024, відповідно до якої результат тесту показав 1,82 проміле, про що ОСОБА_1 , поставив свій підпис; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду позитивно 1,82 проміле, з результатом водій згоден про що розписався; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; розпискою про інформування ОСОБА_1 , який підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; розпискою про роз`яснення прав та обов`язав, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час руху транспортного засобу. На вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, погодився, результат 1, 82 проміле.

Таким чином, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил дорожнього руху не дотримався, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

При цьому, твердження представника Ковпака В.П. про те, що у протоколі не зазначено долучення до останнього чеку з приладу Драгер, акта огляду, трьох розписок та рапорта, що тягне за собою визнання таких доказів неналежними, суд до уваги не приймає, оскільки, хоч протокол у графі «до протоколу додається» і не містить вказівки, що до нього долучені перелічені документи, однак, на переконання суду, такий недолік протоколу не впливає на сам факт вчинення правопорушення та не є таким, який би унеможливив об`єктивне та повне з`ясування всіх обставин справи. Більше того, про наявність зазначених доказів вказано в супровідному листі ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яким скеровано адміністративний матеріалів до Чуднівського районного суду Житомирської області.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини зупинки 24.12.2024 транспортного засобу «Chevrolet Aveo», днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Згідно вказаного відеозапису саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зазначена обставина не заперечувалась ОСОБА_1 під час складання на нього адміністративних матеріалів, будь яких зауважень щодо не керування ним транспортним засобом працівникам поліції останнім не висловлювалось.

Таким чином, протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу, а тому доводи представника ОСОБА_2 у цій частині суд також відхиляє як необґрунтовані, оскільки факт незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшов свого підтвердження.

Більше того, суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху не є предметом судового розгляду у цій справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Відеозапис здійснений із використанням технічних засобів, що передбачені Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», містить в собі інформацію про час та місце відеозйомки. Крім того, долучений до справи відеозапис в повній мірі відповідає критерію належності, оскільки записані на відеозаписі події в повній мірі відповідають обставинам, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи представника про те, що результат тесту приладу «Drager Alcotest 6810» є недопустимим доказом у справі, оскільки прилад, яким проводився огляд ОСОБА_1 не має сертифікату відповідності та не є повіреним, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.12.2024 ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», його міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Із роздруківки даного приладу, тест № 1038, вбачається, що газоаналізатор проходив калібрування 25.10.2024, тобто за два місяці до моменту проведення огляду.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і були беззаперечними підставами для закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Інші доводи представника ОСОБА_1 зводяться лише до незгоди із встановленими обставинами події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (рахунок для сплати: UA0006001, отримувач коштів: ГУК в Житомир.обл/Житомир.обл/21081300, ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина БІЛЕРА