Справа 362/2816/25
Провадження 3/362/1281/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2025 року о 21 годині 40 хвилин на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 60 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки FORD FIESTA, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя) та в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора Drager або в найближчому медичному закладі водій категорично відмовився.

Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судове засідання з`явилася захисник ОСОБА_1 адвокат Коваленко Т.В. (в режимі відеоконференції), яка заперечила правомірність складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, повідомила, що ОСОБА_1 пенсіонер і алкогольні напої взагалі не вживає, поліцейський чинив на нього тиск, не повідомив про причини зупинки, просила визнати наявні відео матеріали в даній справі недопустимими доказами через небезперервність відеозйомки від моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків. У разі все ж таки визнання ОСОБА_1 винним при призначенні покарання просила застосувати за аналогією статтю 69 Кримінального кодексу України та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки йому необхідно перевозити дружину з інвалідністю 3 групи та матір.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Частиною першою статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної диспозиції статті вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, може проявлятися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

При цьому суд звертає увагу, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія тощо) Правила дорожнього руху не містять. Водій зобов`язаний пройти відповідний огляд, навіть якщо він не погоджується з наявністю у себе ознак стану сп`яніння чи вважає себе таким, що не перебуває в стані сп`яніння.

Зазначений обов`язок направлений, передусім, на недопущення перебування водія під час керування транспортним засобом в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та одночасно служить запобіжником від необґрунтованих звинувачень добросовісних водіїв, які мають змогу за результатами огляду на стан сп`яніння спростувати висловлені претензії щодо них.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому встановлення конкретних ознак стану сп`яніння особи належить до виключної компетенції поліцейського, який з огляду на виявлені ним ознаки робить припущення про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, повідомляє про таке припущення водію та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, матеріали відеозапису мають стосуватися саме огляду конкретного водія на стан сп`яніння, закон не вимагає наявності відеозапису від початку виконання поліцейським службових обов`язків (від початку заступання на чергування). Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, на яку посилається захисник, носить загальний характер та регулює процедурні питання використання поліцейськими зазначених технічних засобів і приладів під час несення служби, проте порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння регулюються спеціальними нормами законодавства, а саме статтею 266 КУпАП, Порядком № 1103та Інструкцією № 1452/735, якими встановлена необхідність відеофіксації саме процедури огляду на стан сп`яніння. Тож суд не вбачає підстав для визнання відеозаписів недопустими доказами.

Судом було досліджено відеозаписи події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що водій, який керував автомобілем FORD FIESTA, номерний знак НОМЕР_1 , допустив порушення Правил дорожнього руху (перед здійсненням маневру не ввімкнув покажчик повороту), факт зупинки даного транспортного засобу та повідомлення поліцейським водію причини зупинки (21:35); перевірки поліцейським водія на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропозиції пройти огляд у встановленому законом порядку (21:37), на що водій зізнається, що недавно випивав (21:37:44 хв.); уточнююче запитання поліцейського "Огляд будете проходити?" та відповідь водія "Ні", на що поліцейський роз`яснив, що в такому разі буде складатись протокол про адміністративне правопорушення (21:37:50 хв.); повторна пропозиція водію пройти огляд (21:38) та відмова водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі (21:39), у зв`язку з чим поліцейський повідомляє йому про складення протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому відображені на відеозаписі події підтверджують ввічливе спілкування поліцейського з водієм та відсутність будь-якого тиску з його боку, про що стверджувала захисник.

Враховуючи застосування поліцейським у відповідності до вимог статті 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у цій справі.

За наявності вказаного відеозапису суд не вбачає необхідності у виклику в судове засідання поліцейського для надання пояснень, адже відповідна подія зафіксована на відео.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

- фактичними відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298705 від 12.04.2025, з яким водій ознайомлений під особистий підпис;

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його відмову від проходження зазначеного огляду. При цьому відмова від огляду підтверджена особистим підписом ОСОБА_1 ;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.04.2025, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду до КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", огляд не проводився через відмову водія, що також підтверджено власноручним підписом ОСОБА_1 ;

- розпискою зобов`язанням від громадянина ОСОБА_1 про те, що він не буде керувати транспортним засобом протягом 24 годин;

- копією листа КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" про здійснення лікарнею оглядів водіїв на стан сп`яніння.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми Інструкції № 1452/735, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager або у найближчому медичному закладі КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", однак останній відмовився від такого огляду.

При цьому суд звертає увагу, що керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, зокрема дотримуватись Правил дорожнього руху, адже діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

При цьому у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати стосовно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази відповідно до статті 252 КУпАП, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо клопотання захисника про застосування за аналогією закону статті 69 Кримінального кодексу України і не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом суд зауважує, що вчинене правопорушення носить високий ступінь суспільної шкідливості, саме тому законодавець передбачив у частині першій статті 130 КУпАП безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Крім того, як вбачається з відеозапису, разом з ОСОБА_1 в автомобілі в якості пасажира перебувала його дружина, тобто зізнавшись поліцейському, що він вживав алкогольні напої, слід констатувати, що ОСОБА_1 своїми діями також наражав на небезпеку й свою дружину. Тож суд не вбачає підстав для незастосування до ОСОБА_1 обов`язкового виду відповідальності для даного правопорушення.

За статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому ставка судового збору відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 27, 30, 33, 38, 40-1, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан