Справа № 216/4535/25
провадження 3/216/1848/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

26 травня 2025 року ст. інспектором ВРОМ ДТП полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Рибальченком Є.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №342613 за ознаками ст. 124 КУпАП, в якому зазначено, що 15.04.2025, о 19 год. 18 хв., по пр-т. Центральному, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на регульованому перехресті пр-т. Центральний пров. Ассирійський, проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну, при виникненні небезпеки для руху завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого ним авто та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та після зіткнення продовжив рух та допустив наїзд на електроопорру б/н. Внаслідок ДТП транспортні засоби та електроопора отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріалі збитки, а ОСОБА_1 був травмований. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з проходженням ним військової служби та участю в бойових діях.

Разом з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому частиною 2 вказаної статті КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Таким чином суд не вбачає перешкод для розгляду вказаної справи, а тому враховуючи строки розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, визначені у ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, Правилами дорожнього руху України передбачено:

- п.п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до фабули правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 та яке викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, останній 15.04.2025, о 19 год. 18 хв., по пр-т. Центральному, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на регульованому перехресті пр-т. Центральний пров. Ассирійський, проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну, при виникненні небезпеки для руху завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки керованого ним авто та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та після зіткнення продовжив рух та допустив наїзд на електроопорру б/н.

У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП до протоколу додано такі документи:

- доповідну записку ст. інспектора ВРОМ ДТП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП та ТВО начальника ВРОМ ДТП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП щодо розгляду пригоди за участю водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- рапорт ст. слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Мішуровського О.;

- протокол огляду місця ДТП зі схемою ДТП та фото-таблицею;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- відеозапис події ДТП з камер зовнішнього відеоспостереження Єдиної комплексної системи відеонагляду «Безпечне місто».

Переглядом відеозапису судом встановлено, що обставини ДТП відбувались наступним чином: водій транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 рухався по пр-т. Центральному в бік пл. Захисників України, перед перехрестям з пров. Ассирійським, з метою продовження руху прямо, зайняв відповідну крайню праву смугу на проїзній частині, оскільки в крайній лівій смузі цієї проїзної частини стояли транспортні засоби з увімкненими покажчиками лівого повороту, чекаючи увімкнення додаткової секції світлофору, яка дозволяє здійснити поворот ліворуч. В цей час по пр-т. Центральному в напрямку пр-т. Миру рухався транспортний засіб «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка, бажаючи здійснити маневр розвороту, виїхала на регульоване перехрестя пр-т. Центральний - пров. Ассирійський та у порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч…, виконуючи маневр розвороту, виїхала на зустрічну смугу руху, не надала дорогу транспортному засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого здійснила з ним зіткнення. При цьому, у даній дорожній обстановці водій транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , не міг об`єктивно передбачити виникнення небезпеки для руху свого транспортного засобу, внаслідок чого, не міг вчасно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки т/з, оскільки транспортні засоби, які знаходились ліворуч по ходу руху його транспортного засобу, погіршували видимість зустрічної смуги руху по якій рухалась водій ОСОБА_2 , тому дії останньої зі здійснення маневру «розворот» виявились для ОСОБА_1 раптовими та несподіваними, а тому в діях останнього порушень п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається.

Вказаний відеозапис узгоджується з протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП, фото-таблицею та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , підстави для визнання вказаних доказів неналежними та недопустимими у суду, відсутні.

Поряд з цим, до пояснень водія ОСОБА_2 , які вона надала 09.05.2025, тобто майже через місяць після події ДТП, суд ставиться критично, оскільки остання є особою - учасником ДТП, тобто особою заінтересованою в результатах розгляду справи, а тому після консультації з третіми особами, зокрема адвокатом, могла надати пояснення більш сприятливі для себе, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Крім цього її пояснення спростовуються відеозаписом події ДТП та суперечать письмовим матеріалам справи.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , то суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом вини особи. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повинні бути перевірені та підтверджені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів та доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 266, 247, 279, 283-285 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ