Справа № 504/140/25
Номер провадження 3/504/1302/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи в протоколі не зазначено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РРНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області повторно після дооформлення надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відносно якого поліцейським 1 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Ткачем В.І. 29.12.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207847 за ч. 2 ст.130 КУпАП.

На виконання постанови суду від 08.04.2025 до справи долучено заяву поліцейського 1 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Ткача В.І., згідно якої ним було складено протокол за ч.2 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 207847 на громадянина ОСОБА_1 , який керував ТЗ та був зупинений за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Олександрівка, вул. Одеська, 69 о 10:22 год. Під час спілкування із даною особою були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, так як особа відмовилась від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння та задля уникнення конфліктної ситуації, встановлення особи та перевірки військово-облікових документів, особу було доставлено до блокпосту № 25 «Центроліт», автомобільна дорога М-14, 21 км+500 м, та складено відповідний протокол.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207847 від 29.12.2024, вбачається, що29.12.2024 о 10:22 год. за адресою: с. Олександрівка, вул. Одеська, 69 Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21101-125-51, н/з НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками наркотичного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Судова повістка про виклик до суду в судове засідання, призначене на 01.07.2025 повернулася без вручення із відміткою про закінчення терміну зберігання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

На час первинного надходження матеріалів справи до суду ОСОБА_1 надав заперечення на протокол, згідно яких із протоколом не згоден та провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, слухати справу без його участі на підставі наданих заперечень. Згідно заперечень, в тому числі, ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський взагалі не мав права зазначати у протоколі повторність, яка не доведена. До заперечень ОСОБА_1 долучено копію постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 № 242/1122/24 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, яку останнім було оскаржено та подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду. Зазначена постанова на момент складання протоколу серії ЕПР1 № 207847 від 29.12.2024 та на теперішній час не набрала законної сили, оскільки була призначена до розгляду в Апеляційному суді на лютий 2025 року. За результатом розгляду апеляційної скарги постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2025 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 залишено без змін.

Так, судом встановлено, що факт звернення з апеляційною скаргою на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 № 242/1122/24 мав місце вже після складання матеріалів справи за протоколом серії ЕПР1 № 207847 від 29.12.2025, про що свідчить звернення ОСОБА_1 із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також відомості, доступні у загальному доступі на сайті «Судова влада України» про надходження до Дніпровського апеляційного суду 17.01.2025.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі в повному обсязі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207847 від 29.12.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2025, у якому зафіксовано виявлені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 ;

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, згідно з якою ОСОБА_1 отримав посвідчення водія категорії В, В1, С, С1 з 23.07.2004 серії НОМЕР_3 ;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП за постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 № 242/1122/24 за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини вчинення правопорушення, викладені у фабулі протоколу. Так, згідно з відеозаписом, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими. Другий відеофайл містить фіксацію знаходження ОСОБА_1 у патрульному автомобілі за місцем розташування стаціонарного блокпосту. ОСОБА_1 було повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про складання відносно нього матеріалів справи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного порушення є доведеною, кваліфікація дій за ч.2 ст. 130 КУпАП є вірною.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Матеріалами справи підтверджено отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, як на водія.

Належність транспортного засобу ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена, тому оплатному вилученню не підлягає.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова