Номер провадження 3/523/3000/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 31.05.2025 року о 23:30 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме: штовхав, шарпав, що не спричинило останній тілесні ушкодження,але внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення 01.06.2025 року стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи в Пересипському районному суді м.Одеси, що засвідчено підписом вказаної особи у протоколі, а також належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судовою SMS-повісткою (а.с.9), в судове засідання 06.06.2025 року не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та з будь-якими заявами чи клопотаннями, в тому числі й про відкладення розгляду справи, до суду не звертався.

З огляду на вичерпання судом наданих законом повноважень з повідомлення/виклику вказаної особи в судові засідання в порядку ст.277-2 КУпАП, суддя доходить висновку, що подальше відкладення судового розгляду справи є недоцільним і несумісним із завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також призведе до порушення визначених ст.277 цього ж Кодексу строків розгляду справи та до невиправданого витрачання бюджетних коштів в умовах складного для держави періоду часу воєнного стану.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи обізнаним про розгляд справи в суді, в судове засідання не з`явився, станом такого розгляду не цікавився, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, суд оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу сприймається як намагання ухилитись від відповідальності за вчинене та має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.

Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейським судом з прав людини у рішенні 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, який закріплений в практиці Європейського суду з прав людини та яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаним про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, суддя вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №459929 від 01.06.2025 року, в якому наведені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1);

- протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 01.06.2025 року (а.с.2);

- поясненнями ОСОБА_1 від 01.06.2025 року, згідно яких останній обставини конфлікту відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 не заперечував, з правопорушенням згоден (а.с.3);

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 01.06.2025 року, в яких викладені обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно вказаної потерпілої (а.с.4);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 від 01.06.2025 року (а.с.5);

- тимчасовим заборонним приписом серії АА №564612 від 01.06.2025 року стосовно кривдника ОСОБА_1 (а.с.6).

Частиною 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

В силу положень ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер та обставини правопорушення, ступінь вини та особу ОСОБА_1 , його працездатний вік та відсутність в матеріалах справи відомостей щодо працевлаштування останнього чи наявності у нього інших легальних джерел доходів, а також ураховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт.

З огляду на ст.30-1 КУпАП, громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а згідно з ч.ч.2, 3 цієї ж норми закону, громадські роботи відбуваються не більш як чотири години на день та такий вид стягнення не призначається особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам старше 55 років та чоловікам старше 60 років.

При цьому, суддя при призначенні адміністративного стягнення у розглядуваному випадку виходить з того, що наявні в розпорядженні суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять відомостей щодо законодавчо встановленої заборони призначення вказаній особі адміністративного стягнення у вигляд громадських робіт.

Пунктом 1.1. «Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2013 за №457/22989, виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.1, 23, 33, 173-2, 251-252, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у вигляді 40 годин громадських робіт.

Відповідно до п.п.1.1 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, виконання постанови в частині стягнення у виді громадських робіт ОСОБА_1 , покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м.Київ, вул. Липська, 18/5).

Копію постанови направити для виконання ОСОБА_1 та до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов