Справа № 464/1362/25 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/947/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , захисників Грабовецького С.В. та Карпінської О.Б., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 15 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 15.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 19.02.2025 о 09.45 год. на вул.Луганська, 5 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння рук, зіниці очей, які не реагують на світло, блідість шкірних покривів обличчя), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, не взято до уваги те, що працівником поліції жодних ознак наркотичного сп`яніння виявлено не було, оскільки після зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції одразу підійшов працівник ТЦК щодо з`ясування питань військового обліку та зазначив, що оголосить ОСОБА_1 в розшук, що викликало сильне хвилювання. Більше того, з наявного відеозапису відсутня поведінка, що не відповідає обстановці та звуження чи розширення зіниць ока, що не реагують на світло. При цьому, апелянтом не заперечується факту порушення правил дорожнього руху перед зупинкою працівниками поліції.

Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що судом першої інстанції жодного разу не повідомлявся про час і місце розгляду справи, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

Розглянувши матеріали справи № 464/1362/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №250955, складеного 19.02.2025 року, ОСОБА_1 19.02.2025 о 09.45 год. на вул.Луганська, 5 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння рук, зіниці очей, які не реагують на світло, блідість шкірних покривів обличчя), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис.

Однак при цьому суддя першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , разом з працівниками поліції перебував військовослужбовець ТЦК, який спершу проводив розмову з ОСОБА_1 про військовий облік та обставини оновлення ним військово-облікових даних, при цьому зазначив, що в нього є всі підстави для оголошення розшуку ОСОБА_1 та доставлення його до найближчого РТЦК та СП для уточнення даних і проходження ВЛК.

В подальшому розмову з ОСОБА_1 продовжив працівник поліції, який одразу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, при цьому озвучив ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та зіниці, що не реагують на світло), на що ОСОБА_1 відповів відмовою, зазначивши що ніколи не вживав наркотичні засоби, та його поведінка цілком є відповідною обстановці та в нього присутнє хвилювання після розмови з військовослужбовцем РТЦК.

Після зазначених подій апеляційним судом під час дослідження відеозапису події встановлено, зокрема зафіксовано розмова працівника поліції з військовослужбовцем РТЦК, в якій працівник поліції сказав, що «ми йому ( ОСОБА_1 ) запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, якщо він погодився, то сів би до нас в машину і ми б його завезли туди, куди вам потрібно» (відеозапис «Clip-0.mp4») (а.с.4).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що всупереч зазначеним вимогам Інструкції працівник поліції пропонуючи пройти огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписах, в дійсності не мав на меті саме проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а створити обставини, спрямовані на доправлення водія до РТЦК згідно за вимогою військовослужбовця РТЦК.

Крім цього апеляційний суд звертає увагу і на те, що підставою для вимоги проходження медичного огляду в протоколі про адміністративне правопорушення була зазначена наявність у водія ряду зовнішніх ознак, зокрема виражене тремтіння рук, зіниці очей, які не реагують на світло, блідість шкірних покривів обличчя. В той же час з досліджених відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, з яких наявність зазначених зовнішніх ознак у ОСОБА_1 не вбачається.

Дослідивши вказані відеозаписи, апеляційний суд встановив, що у наведеній обстановці ОСОБА_1 поводився адекватно, усвідомлено, що відповідає нормальній поведінці особи, яка не перебуває ні у стані алкогольного, ні у стані наркотичного сп`яніння. Мотиви, із яких працівник поліції дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 зазначених ознак наркотичного сп`яніння, із матеріалів справи встановити неможливо, зокрема з врахуванням вище встановлених обставин події.

Тобто, працівниками поліції були порушені вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами) щодо проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі.

Таким чином апеляційним судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 15 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та провадження у справі №464/1362/25 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в дія складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.