Березівський районний суд Одеської області
30.06.2025
Справа № 494/1095/25
Провадження № 3/494/426/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2025 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А. та призначена до розгляду на 09.06.2025 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №336752 від 20.05.2025 року, вбачається, що 20.05.2025 року о 21:48 год. в м. Березівка по вул. Перемоги, 1 Березівського району Одеської області водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Ford TRANSIT н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис з персонального нагрудного реєстратора NCМ6В NC212803. Від керування відсторонений шляхом передачі ТЗ тверезому водію чим порушив п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк., чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час судових засідань 09.06.2025 р та 30.06.2025 р представник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Шулик М.Ю надав письмові пояснення, в якому зазначив, що ОСОБА_2 винним себе не визнає. Також вказав, що поліцейські неправомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та складений з порушенням діючого законодавства, так як ОСОБА_2 є військовослужбовцем та проводити освідування необхідно за участю представника військової частини. Одночасно вказав, що працівником поліції не було встановлено чітких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Просив провадження по справі закрити. Просив провадження по справі закрити за ч.1 ст.130 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою суду від 09.06.2025 року викликано поліцейських ОСОБА_3 і ОСОБА_4 для надання пояснень, які складали матеріали справи..

Під час судового засідання 30.06.2025 року допитаний поліцейський ОСОБА_3 , пояснив, що 20.05.2025 року він знаходився на добовому чергуванні з поліцейським ОСОБА_4 . Під час патрулювання в м. Березівка Одеської області по вул. Перемоги був зупинений автомобіль марки Ford TRANSIT під керуванням гр. ОСОБА_1 з тих причин, що в автомобілі в темну пору доби не працювала підсвітка заднього номерного знаку. Після встановлено, що останній взагалі не має водійського посвідчення. Під час спілкування з ОСОБА_5 з його порожнини рота відчувалися явні ознаки алкогольного сп`яніння та на місці зупинки йому було запропоновано продути алкатестер «Драгер» або проїхати до Березівської ЦРЛ на освідування, проте останній відмовився. На підставі цього, складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також вказав, що на ОСОБА_2 також був складений протокол за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що 20.05.2025 р він разом з поліцейським ОСОБА_3 заступили на нічну зміну. Під час патрулювання по м. Березівка Одеської області ними був зупинений автомобіль марки Ford TRANSIT під керуванням гр. ОСОБА_1 . Підставою зупинки згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію» слугувало те, що номерний знак був неосвітлений в темну пору доби. Підійшовши до машини та під час розмови з водієм з зовнішніх ознак було видно, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови виявилось, що останній не має водійського посвідчення. Після встановлення ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти продув Драгер на місці зупинки, на що водій відмовився.

Після запропоновано пройти освідування у медичному закладі, на що останній також відмовився. За цих підстав, складено відносно нього протокол згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. Додатково зазначив, що водій ОСОБА_6 керував даним т/з без посвідчення водія та за неосвітлення номерного знаку, на нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності Серії ЕНА №4778690, за якою був сплачений штраф. .

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши поліцейських, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі підлягають встановленню під час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Судом під час розгляду справи допитано поліцейських. Особи надали відповідні покази та свідчення, які фактично підтверджуються зібраними матеріалами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Статтею 130 КУпАП передбачено: «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

ОСОБА_7 обвинувачується саме у вчиненні адміністративного правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, - суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані поліцейськими за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від продуву алкотестер Драгер , як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Крім цього, винуватість у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджена зібраними та дослідженими доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, рапортом складеного 20.05.2025 р поліцейським Бузовським А.В , відеозаписом, а також постановою серії ЕНА 4778690 від 20.05.2025 року за ч.2 ст.126 КУпАП.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 щодо вищевказаного протоколу - судом не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейські зупинили автомобіль на підставі ст.35 Закону України «Про національну поліцію» за неосвітлення номерного знаку у темну пори доби на автомобілі та встановивши, що ОСОБА_1 не мав права керування даним транспортним засобом винесли постанову серії ЕНА №4778690 від 20.05.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_8 підтвердив, що останній не має посвідчення водія та вказав, що дана постанова не оскаржувалась

Тобто, вказане свідчить про законність та правомірність дій поліцейських щодо зупинки даного транспортного засобу.

Безпідставним також є посилання захисника, що поліцейськими не були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , оскільки як вбачається з відеозапису (…__0013), поліцейський на відео 01:00 хв. підходить до автомобіля та вказує, що у нього не працює підсвітка номеру та вказує про наявність такої ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю) відповідно до пункту 3 розділу І « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015.

Вказане також підтверджується, і у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів).

Щодо посилання захисника Шулика М.Ю. на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому наслідком не залучення поліцейськими під час його огляду на стан сп`яніння представників Військової служби є недійсність такого огляду, суд вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП та доказів, що останній виконував будь-які військові завдання, стороною захисту не надано, а останній взагалі всупереч цьому, безвідповідально керував транспортним засобом, не маючи при цьому водійського посвідчення.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Водночас, суд враховує, що у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини по справі Яременка проти України (Заява № 32092/02) встановлено: «…Якість доказів також слід взяти до уваги, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони були отримані, сумнівів щодо їх надійності та акуратності. Хоча проблеми із справедливістю не завжди виникають, якщо отримані докази не підтверджуються іншими матеріалами, слід відзначити, що якщо докази є дуже сильними і немає ризику їх ненадійності, необхідність у підтверджуючих доказах є, відповідно, меншою».

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 34, 280 КУпАП обставин, які пом`якшують відповідальність визнання вини. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_9 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_10 посвідчення водія не вилучалося.

Згідно пункту 12 розділу XIІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено: у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з`являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Доказів звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 40-1, статтею 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_2 від 11.02.2020 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_2 від 11.02.2020 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01.07.2025 р

Суддя І.А. Римар