П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2025 Справа №607/9968/25 Провадження №3/607/4117/2025

Тернопільський міськрайоннийсуду Тернопільської області

в складі головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.,

при секретарі судового засідання: Канюки Н.В.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли із Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 серії ЕПР1 №313924, водій ОСОБА_1 28 квітня 2025 року о 10 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Руська, керував транспортним засобом марки «BMW X6» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Водій від огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Своїми діями, за висновками поліцейського, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 №313924 притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив відносно протоколу про адміністративне правопорушення, вини у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, просить закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. У свої заперечення зазначає, що його зупинили працівники поліції за нібито порушення вимог ПДР, між ним та працівниками поліції виникла словесна суперечка на підвищених тонах через безпричинну зупинку. В ході спілкування працівником поліції винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на порушення вимог ПДР. В подальшому, з невідомих причин, працівники поліції наказали йому надати автомобіля для огляду, через що між ними знову виник конфлікт на підвищених тонах. Він відкрив багажник для огляду, двері в салон автомобіля, бардачок, вийняв всі наявні речі для огляду працівниками поліції. Потім, уже коли всі дії були нібито зроблені, він сів в салон автомобіля та продовжував розмовляти із поліцейськими на підвищених тонах через незаконний огляд. Тоді, працівник поліції йому сказав, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння і вимагав проїхати на службовому автомобіля до медичного закладу з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відразу відмовився через такі неправомірні дії, оскільки вважає, що поліцейські мали зовсім іншу мету для причини зупинки і для спеціального оформлення завідомо неправдивого протоколу. Однак, відразу порадившись із юристом, він сказав поліцейському, що він погоджується пройти огляд, на що поліцейський повідомив, що його відмова зафіксована і складається протокол і який потім був йому зачитаний. Вказує, що ознак наркотичного сп`яніння взагалі не було, вказані поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння були надумані для складання незаконного протоколу. Після оформлення матеріалів, він поїхав в медичний заклад, в якому пройшов всі тести, як на визначення алкогольного, так і наркотичного стану сп`яніння, які не показали ніяких ознак та вмісту в крові та сечі заборонованих речовин. Огляд в медичному закладі на визначення стану алкогольного і наркотичного сп`яніння проходив самостійно, так як туди приїхав із товаришем, який забрав його автомобіль і він не знав та йому ніхто не повідомив, зокрема і лікар, що такий огляд повинен бути проведений в присутності поліцейського. Тому вказує, що поліцейський безпідставно та без правових підстав, за відсутності ознак наркотичного сп`яніння вимагав у нього пройти такий огляд, ознаки були відсутні, у поліцейських була зовсім інша мета його зупинення, щоб скласти незаконний протокол, поліцейським порушенні вимоги законодавства при проведення такого огляду, що робить зібрані докази незаконними, якими не підтверджується факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 просить адміністративну справу про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адмінправопорушенння, оскільки матеріалами справи не доведено правових підстав для зобов`язання водія без наявності ознак наркотичного сп`яніння проходити такий огляд, що прямо передбачено КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та при наявній згоді водія пройти такий огляд в медичному закладі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, вимоги Інструкції передбачають, що огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння з ознаками такого стану, які мають бути наявними та очевидними, зафіксованими належним чином, мають бути оцінені поліцейським для здійснення ним висновку про можливе перебування водія в стані сп`яніння, про які поліцейський повинен повідомити водія та їх зафіксувати, наслідком чого є наявність правової підстави для проведення або ж направлення такого водія транспортного засобу на огляд на стан сп`яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313924 від 28.04.2025, ознаками наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 інспектором вказані: поведінка, що не відповідає обстановці; підвищена жвавість.

Під час огляду долученого відеозапису із нагрудних камер реєстраторів інспекторів поліції №856557, а також відеореєстратора із службового автомобіля встановлено, що працівники поліції фактично здійснюють супроводження автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись за ним певний проміжок часу, як прискорюються за ним, так і здійснюють маневри перестроювання по дорозі за рухом автомобіля ОСОБА_1 . Виявивши порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, поліцейські відразу прийняли рішення про його зупинку. В подальшому між ОСОБА_1 та поліцейськими почалася словесна суперечка на підвищених тонах з приводу, на думку водія, його незаконного зупинення. Після певного проміжку часу, поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Після винесення постанови, поліцейські наказали водієві надати автомобіль для огляду на можливість знаходження заборонених предметів та речей. На що між ними виник знову конфлікт з приводу незаконного огляду. Проте, водій після певного часу словесної суперечки надав працівникам поліції для огляду автомобіль, відкривши кришку багажника, усі двері до салону, бардачок, вийняв особисті речі для огляду поліцейськими. Після проведеного огляду та завершення всіх дій, водій сів в салон автомобіля, словесна суперечка на підвищених тонах продовжувалася з приводу проведеного огляду і поліцейський ОСОБА_2 сказав водієві, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння і йому необхідно проїхати з ними в службовому автомобіля до медичного закладу для проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відразу сказав, що нікуди не поїде та інспектор поліції сказав, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова водія на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Поспілкувавшись по телефону, майже відразу водій ОСОБА_1 говорить поліцейському, що він хоче проїхати з ними до медичного закладу для проходження такого огляду, проте поліцейський повідомив, що його відмова від проходження огляду вже зафіксована і складається протокол.

Однак, при огляді відеозапису суд вважає, що твердження поліцейського слід оцінити критично, оскільки лише при одній розмові водія та його емоційної поведінки по обставинах події і його суб`єктивного ставлення до причини зупинки та подальшого розвитку події, а саме проведення огляду автомобіля, не можливо віднести «поведінку водія як такої, що не відповідає обстановці» та «підвищену жвавість» до ознак можливого перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, що змусило поліцейського вимагати від водія проходження такого огляду.

Тобто, інспектором поліції передчасно, без встановлення ознак наркотичного сп`яніння у водія та без законної на те підстави, поставлено вимогу водію пройти такий огляд.

Крім вищевикладеного, до матеріалів справи ОСОБА_1 додав виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 28.04.2025 №75, огляд по якому проводився 28.04.2025 о 12 год. (в межах двох годин від зупинення водія), згідно якої ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Відповідно до результату токсикологічного дослідження №417 від 28.04.2025 (12-10 год. в межах двох годин від зупинення водія) в сечі наркотичних речовин не виявлено. Відповідно до результатів лабораторного дослідження крові від 28.04.2025 вміст етилового спирту при дослідженні взірця крові не знайдено.

Вказані висновки по результатах лабораторного і токсикологічного дослідження судом приймаються до уваги як належні і допустимі докази, так як проводилися уповноваженими особами закладу охорони здоров`я, які несуть відповідальність за правдивість даних, які у них вказуються та сумнівів у їх достовірності не виникає.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із досліджених матеріалів, які додані до протоколу, зокрема відеозапису, виписки з карти амбулаторного хворого, результату лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю, результату токсикологічного дослідження, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 не спостерігалося, ознаки не зафіксовані, не виявленні, не були наявними та про що ОСОБА_1 неодноразово вказував.

Тому, направлення водія, який керує транспортним засобом на огляд для визначення стану сп`яніння і вимога поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі повинна бути правомірна, належно обґрунтована, ґрунтуватися на встановлених та підтверджених наявних ознаках такого сп`яніння водія, як це передбачено вимогами Інструкції, не формальною, що буде служити правовою підставою, визначеною нормами законодавства, для виникнення у водія, в якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння обов`язку пройти огляд на визначення стану такого сп`яніння, а для поліцейського вимога про необхідність проходження таким водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння, чого в даному випадку поліцейським не дотримано і не зроблено.

Разом з тим суд відзначає, що направлення на огляд водія транспортного засобу від 28.04.2025 заповнене не уповноваженою особою, а саме не поліцейським Касімов В.В., який проводив процедуру огляду водія та нібито встановив наявність ознак наркотичного сп`яніння, а поліцейським Копачівським М., який не приймав участі у проведенні такого огляду та не ним не було зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння у водія.

Також, як вказано у тексті даного направлення, воно виписувалося відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4600909. Проте, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та з метою оформлення якого виписувалося дане Направлення на огляд водія і згідно якого водій притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП містить зовсім інші реквізити, а саме серії ЕПР1 №313924, що не відповідає і суперечить обставинам події щодо наявності законної підстави для оформлення направлення водія на огляд в медичний заклад.

Поряд з цим слід відзначити, що направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння заповнене поліцейським 28.04.2025 в 10 год. 00 хв., тобто передчасно, оскільки водій ОСОБА_1 у вказаний у направленні час ще не був навіть зупинений працівниками поліції за порушення вимог ПДР України.

Вказані факти дають правові підстави для суду визнати направлення від 28.04.2025 недопустимим доказом, а вищенаведенні обставини, які зафіксовані на відеозаписі із камер реєстраторів поліцейських та службового автомобіля і описані в постанові з приводу безпосереднього супроводження поліцейськими транспортного засобу водія ОСОБА_1 , зупинення водія, проведення розгляду адміністративної справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП, здійснення огляду транспортного засобу, а в подальшому і необґрунтовано проведеного огляду водія на визначення стану наркотичного сп`яніння із суб`єктивно встановленими поліцейським ознаками наркотичного сп`яніння, які не підтвердилися, наявність фактичної згоди водія на проведення огляду в медичному закладі, яка не була прийнята до уваги поліцейським, свідчать про переслідування зовсім іншої мети, ніж забезпечення безпеки дорожнього руху і припинення адміністративного правопорушення, а були спрямовані на безпідставне оформлення адміністративних матеріалів за нібито вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без законодавчо підтверджуючих про це доказів.

За таких обставин, враховуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану наркотичного сп`яніння, зазначених поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення №313924 від 28.04.2025, належними та допустимими доказами не підтверджено і спростовується його показаннями, наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст. 130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого сп`яніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 показання та додаткові докази, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності у водія наявних ознак сп`яніння, а відтак і відсутність правомірної вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, а для водія відсутність передбаченого п 2.5 ПДР України обов`язку пройти огляд на визначення такого стану.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 серії ЕПР1 №313924 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, без законних вимог, які ставилися водію та при відсутності категоричної відмови у проходженні огляду, оскільки така згода фактично була надана водієм відразу після отримання правової допомоги, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 серії ЕПР1 №313924 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський