Справа № 354/1518/24
Провадження № 33/4808/487/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Басана Ю.П.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Басана Юрія Петровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 11 липня 2024 приблизно о 12 год. 32 хв. в м. Яремче по вул. Свободи, неподалік АЗС «ОККО» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI SPACE WAGON д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З рішенням суду першої інстанції не погоджуються, вважає його незаконним.

Вказує, що у протоколі відсутня інформація про те яким саме технічним засобом проводилась відеофіксація, а тому відеозапис який надано до протоколу не може бути належним доказом.

Наголошує, що притягнути до відповідальності водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише раз на рік. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2025 року. справа №354/1397/24, яку постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 травня 2025 року залишено без змін, ОСОБА_1 вже притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за скоєне адміністративного правопорушення 30 червня 2024 року, та ним сплачений штраф.

Зазначає, що ознаки алкогольного сп`яніння які зазначені в акті огляду не співпадають з ознакам які зазначені в самому протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про відсутність об`єктивного підходу до встановлення обставин справи та ставлять під сумнів достовірність наведених ознак.

Також зазначає, що рапорт який додано до матеріалів справи не може бути доказом скоєння адміністративного правопорушення, оскільки є службовим документом.

Звертає увагу, що на відеозаписах не зафіксовано будь-яких ознак сп`яніння, а запах алкоголю про який говорив працівник поліції міг бути від двох пасажирів.

Крім того зазначає, що відеозаписи не були безперервними, що порушує вимоги законодавства.

Адвокат Басан Ю.П. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу та розглядати її без участі ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про, що відеозаписом не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 і не було забезпечено правову допомогу не є слушним, оскільки відсутність зафіксованого моменту роз`яснення прав ОСОБА_1 не доводить, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права. Також слід зазначити, що реалізація прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та під час розгляду справи судом, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції.

Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 січня 2025 року серії ААД № 806969 (а.с. 1) 11 липня 2024 приблизно о 12 год. 32 хв. в м. Яремче по вул. Свободи, неподалік АЗС «ОККО» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI SPACE WAGON д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП №1 с. Яремча Надвірнянського РВП старшим сержантом поліції Римаруком А.Д., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та надав пояснення: «вчора 10 липня випив 100 г алкогольного пива».

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з відмовою, ОСОБА_1 акт не підписав.

Посилання апелянта на те, що ознаки алкогольного сп`яніння які зазначені в акті огляду не співпадають з ознакам які зазначені в самому протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про відсутність об`єктивного підходу до встановлення обставин справи та ставлять під сумнів достовірність наведених ознак не впливає на доведеність вини та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки складені процесуальні документи фіксують факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, а саме це ставиться у вину ОСОБА_1 .

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому розбіжності вказаних відомостей не є підтвердженням безпідставності пропозиції огляду, оскільки такі відомості зазначені в інших процесуальних документах, якими доведено що ОСОБА_1 є водієм та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Яремчанської ЦМЛ (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота проте не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

В рапорті від 11 липня 2024 року (а.с. 2) поліцейський СРПП ВП №1 с. Яремча Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старший сержант поліції Римарук А.Д., доповідає начальнику про те, що 11 липня 2024 року неподалік від АЗС «ОККО» було зупинено водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом MITSUBISHI SPACE WAGON д.н.з. НОМЕР_1 . Причиною зупинки було порушення ПДР, а саме те що водій перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки. В ході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим було складено адміністративні матеріали.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт який додано до матеріалів справи не може бути доказом скоєння адміністративного правопорушення, оскільки є службовим документом не є слушним.

На відеозаписі, який міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 5), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано зупинку транспортного засобу марки MITSUBISHI SPACE WAGON д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням ПДР України. Далі працівник поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 . В ході розмови працівник поліції виявив ознак сп`яніння, а саме запах алкоголю, і запитав ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої. ОСОБА_1 дав відповідь, що день перед тим вживав пиво. Далі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, але ОСОБА_1 від такого відмовився. Після цього працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від огляду та запропонував пройти огляд у медичному закладі, але від такого ОСОБА_1 також відмовився. Далі працівник поліції повторно роз`яснив наслідки відмови та ще раз запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 знову відмовився, далі працівник поліції повідомив про складання адміністративних матеріалів.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що у протоколі відсутня інформація про те яким саме технічним засобом проводилась відеофіксація, а тому відеозапис який надано до протоколу не може бути належним доказом не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи не були безперервними, що порушує вимоги законодавства не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Твердження апелянта про те, що на відеозаписах не зафіксовано будь-яких ознак сп`яніння, а запах алкоголю про який говорив працівник поліції міг бути від двох пасажирів не впливає на законність судового рішення, оскільки поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння, а наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Твердження апелянта про те, що притягнути до відповідальності водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише раз на рік, а ОСОБА_1 вже притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за скоєне адміністративного правопорушення 30 червня 2024 року, та ним сплачений штраф не є слушним, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Басана Юрія Петровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 червня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло