Справа № 591/7020/25 Провадження № 3/591/2017/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 20 червня 2025 року о 16 год 19 хв ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110247, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Героїв Крут, 78Б, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0,22 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 20 червня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367763.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши про те, що дійсно був зупинений за вказаних обставин працівниками поліції, був тверезий, але погодився на проходження огляду, який і пройшов на місці. Після оголошення працівниками поліції результатів огляду, був розгублений, оскільки не вживав алкоголь, не володіє спеціальними знаннями, в тому числі в галузі права та не знав про особливості роботи приладу в контексті похибки, тому й погодився з результатом. Після цього, коли йому знайомі розказали про це, то самостійно пройшов відповідний огляд в медичному закладі, а висновок лікаря був наданий про відсутність ознак сп`яніння.

Дослідивши докази, що містяться в справі та відеозапис, суд приходить наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно за наведених в протоколі обставин керував транспортним засобом, після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти на місці відповідний огляд за допомогою приладу «Драгер».

При цьому, дійсно ОСОБА_1 спокійною, зрозумілою мовою спілкується з правоохоронцями, виконує їх вказівки, поводиться адекватно, тобто відсутні очевидні докази наявності у нього ознак сп`яніння.

Відповідно до висновку від 20 червня 2025 року (а.с. 3), вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 0,22 проміле, який у ОСОБА_1 викликав сумніви та після встановлення такого результату він фактично заперечив перебування в стані сп`яніння, формально погодившись з результатом на запитання правоохоронця та підписавши документи.

На підтвердження тверезого стану ОСОБА_1 надано висновок медичного закладу проведеного о 19 год 35 хв 20 червня 2025 року (тобто через нетривалий проміжок часу), за результатами огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Дослідивши докази, подані сторонами, суд знаходить переконливими твердження ОСОБА_1 , а наданий ними висновок про тверезий стан водія належним, допустимим доказом, якому суд надає перевагу та який спростовує докази долучені до справи на підтвердження провини обвинуваченого, з огляду на наступне.

Інкримінований в провину ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення характеризується керуванням особою транспортним засобом в стані сп`яніння, який повинен бути підтверджений відповідним висновком відповідно до встановленого порядку, порушення якого, в розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне його недійсність.

Наведена норма та ст. 130 КУпАП є відсилочною на відповідний порядок, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені нормативні акти (відповідно - п. 2 Порядку та п. 2 розділу І Інструкції) визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.

В той же час, досліджений судом відеозапис події, що є предметом розгляду справи, свідчить про те, що підставою для направлення водія для визначення стану сп`яніння поліцейським була не наявність у нього ознак відповідного сп`яніння, а майже одразу після початку спілкування поліцейським було поставлено питання про це та було запропоновано пройти огляд та не було жодних дій з його боку, спрямованих на виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто, наданий відеозапис не містить підстав для проведення огляду для визначення стану сп`яніння водія.

Натомість, як встановлено з відеозапису, ОСОБА_1 спокійною та зрозумілою мовою спілкувався з правоохоронцями, давав відповіді на поставлені питання, тобто він не вчиняв дій, що давали б підстави для підозри неадекватності його стану.

Наведене дає суду підстави для сумнівів в наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та, як наслідок, для сумнівів в обґрунтованості вимог правоохоронців для проведення відповідного огляду, що відповідно до положень наведених нормативних актів та ст. 62 Конституції України повинно тлумачитись на користь обвинуваченого, а згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Після проведення огляду на місці за допомогою технічного приладу та встановлення результату, ОСОБА_1 фактично не погодився з ним, заперечуючи стан сп`яніння, а його освіта (водія) та відсутність у нього спеціальних знань в галузі права, в тому числі в контексті особливостей роботи приладу, дозволяють сумніватись в належності встановленого та не оспореного результату огляду (в межах похибки роботи приладу) як достатньої підстави для притягнення особи до відповідальності, та який у суду викликає сумніви.

Відтак, оскільки належним та допустимим доказом підтверджено тверезий стан водія, в розумінні наведених мотивів та недостатності висновку приладу «Драгер» та його сумнівності як доказу, оскільки результат сп`яніння встановлений в районі похибки роботи приладу, тому, згідно положень ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Інші матеріали, долучені до справи, не спростовують зазначених висновків суду, оскільки вони містять лише підтвердження фактичних подій, описаних вище, проте які не доводять керування особою автомобілем в стані сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов