Справа №639/3348/25
Провадження № 3/639/1176/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Васильєва Н.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року о 13:00 год. ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 , 2015 р.н., в ході якої ображала її, принижувала честь та гідність, внаслідок чого завдала малолітній потерпілій психологічних страждань, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 08 травня 2025 року о 13:00 год. ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3 , 2019 р.н., в ході якої ображала її, принижувала честь та гідність, внаслідок чого завдала малолітній потерпілій психологічних страждань, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Новобаварського районного суду міста Харкова від 02.07.2025 року адміністративні матеріали №639/3348/25 (провадження №3/639/1176/25)та №639/3349/25 (провадження №3/639/1177/25) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №639/3348/25 (провадження №3/639/1176/25).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не визнала, пояснила суду, що 08.05.2025 року, точний час не пам`ятає, за адресою: АДРЕСА_1 , вона виявила свої зламані окуляри. На цьому грунті у неї виник збуджений психоемоційний стан, оскільки діти періодично псували її речі та підіймали на неї руки, внаслідок чого між нею та дітьми дійсно виникла сварка, яка тривала декілька хвилин, під час якої вона підвищувала на них голос,однак жодних насильницьких дій психологічного характеру не вчиняла, нецензурною лайкою не лаялася. Зазначила, що її колишній чоловік навмисно налаштовує дітей проти неї, з ними важко спілкуватись та проживати разом. Вважала, що працівники поліції безпідставно склали відносно неї протоколи про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Малолітні потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності законного представника (батька) ОСОБА_4 , повідомили суду, що 08.05.2025 року за адресою їх мешкання: АДРЕСА_1 , вони гралися на планшеті у своїй власній кімнаті. Раптово до них у кімнату увійшла мати і почала на них кричати, ображати, звинувачувати у псуванні її окулярів, які вони не чіпали. Надалі мати подзвонила своїй сестрі та розповідала їй про те, як їй важко з ними жити, ображала та принижувала їх. Оскільки їм було дуже болісно та страшно, вони написали смс-повідомлення своїй тітці ОСОБА_5 та попросили про допомогу. Також направили їй аудіо запис частини конфлікту із мамою, який вони записали на планшет.

Законний представник ОСОБА_4 повідомив суду, що його колишня дружина ОСОБА_1 після розлучення зовсім не приділяє уваги дітям, займається тільки роботою та власними справами. Останнім часом систематично вчиняє домашнє насилля над дітьми, здійснює на них психологічний тиск.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є рідною тіткою потерпілих, повідомила суду, що вранці 08.05.2025 року вона погодувала своїх племінниць, після чого поїхала по власним справам. Приблизно в обідній час від старшої племінниці ОСОБА_2 їй на мобільний телефон прийшло смс-повідомлення з аудіозаписом, в якому остання просила про допомогу, оскільки її мати кричить та знущається над нею та молодшою сестрою, їм дуже страшно. Прослухавши аудіо запис , на якому ОСОБА_1 психологічно знущається над своїми дітьми, вона одразу викликала працівників патрульної поліції, оскільки крім малолітніх дітей та ОСОБА_1 вдома більш нікого не було. Прибувши додому, вона побачила, що діти знаходились поряд із працівниками поліції, були дуже налякані. Зазначила, що до цього випадку ОСОБА_1 раніше періодично вчиняла домашнє насильство над своїми дітьми.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вимогами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД№ 127035 від 08.05.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 127034 від 08.05.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

-письмовою заявою ОСОБА_5 від 08.05.2025 року, з якої вбачається, що остання просила органи поліції вжити заходів стосовно гр. ОСОБА_1 , яка вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх малолітніх дітей, ображає їх нецензурною лайкою, принижує їх честь та гідність, внаслідок чого завдає їм психологічних страждань;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 від 02.07.2025 року, наданими у судовому засіданні;

-поясненнями малолітніх потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні;

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 08.05.2025 року, на яких зафіксовано як малолітні потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добровільно надають детальні пояснення щодо обставин вчинення 08.05.2025 року їх мамою ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно них. Крім того, потерпіла ОСОБА_2 добровільно надала працівникам поліції аудіозапис їх конфлікту із матір`ю, який вона записала на планшет. З вказаного аудіозапису вбачається, що ОСОБА_1 ображала своїх дітей, називала їх неадекватними, «відморозками», повідомляла, що їм необхідно жити у психлікарні. Надалі ОСОБА_1 спілкується з кимось та повідомляє, що проживати разом з дітьми неможливо, вони їй постійно псують особисті речі.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання її винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Надані під час судового розгляду пояснення потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 щодо обставин вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства повністю узгоджуються із іншими письмовими доказами у справі, у зв`язку з чим вказані пояснення цих осіб розцінюються судом як достовірні та такі, що є об`єктивно підтвердженими.

Відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю малолітнього чи неповнолітнього потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що зафіксована на аудіо та відеозаписах поведінка ОСОБА_1 по відношенню до малолітніх дітей є неприпустимою, оскільки така поведінка в силу їх емоційного стану сприймається ними як реальна загроза та викликає страхи, тривожність, постійне почуття небезпеки, тим самим шкодить психічному здоров`ю дітей.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю малолітніх потерпілих.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винної, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 173-2 ч.2, 251, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь державив розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510, 00 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.) (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020649, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчиненняа дміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Васильєва