Дата документу 03.07.2025
Справа № 334/4380/25
Провадження № 3/334/1642/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про порушення митних правил, яка надійшла з Запорізької митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за статтею 485 МК України,

за участю: представника Запорізької митниці Ткача В.В.,

встановив:

19.11.2022 громадянин ОСОБА_1 ввіз через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне», який розташований в зоні діяльності митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща) та задекларував його як такий, що є гуманітарною допомогою для військової частини НОМЕР_4 зі звільненням від сплати митних платежів та подав митному органу України наступні документи: Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої отримувачем транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) є військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ); Звернення Військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2022 № 092-А-11/22, в якому зазначено, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 ) передається до військової частини НОМЕР_4 на безоплатній основі для використання в якості службового автотранспорту. Звернення військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2022 № 092-А-11/22 підписано командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 . За результатами перевірки встановлено, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) в порушення вимог Закону Україну від 22.10.1999 № 1192-XIV «Про гуманітарну допомогу» громадянином ОСОБА_1 використано не за цільовим призначенням та не сплачені митні платежі, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у митному режимі «імпорт (випуск для вільного обігу)». Таким чином громадянин України ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, які призвели до ухилення від сплати митних платежів при ввезенні в Україну транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) у сумі 145 176,79 гривень (ввізне мито 20 394,77 гривні; акциз - 66 594,60 гривні, ПДВ - 58 187,42 гривень), відповідальність за що передбачена статтею 485 МК України.

ОСОБА_1 всудове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про відкладення розгляду справи не подав.

Представник Запорізької митниці Ткач В.В. в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про порушення митних правил, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути його до адміністративної відповідальності за статтею 484 МК України.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено статтею 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до статей 10, 11 КУпАП порушення митних правил, як різновид адміністративного правопорушення, може бути вчинено як умисно так і з необережності.

Згідно з частиною другою статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами.

Згідно положень статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП та частини другої статті 495 МК України суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5, 6 статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарною допомогою є цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Донорами гуманітарної допомоги (далі - донори) є юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України або іноземної держави, та фізичні особи, що перебувають в Україні або за її межами, які добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами. Отримувачі гуманітарної допомоги це юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги. Набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги із статусом юридичної особи визначаються відповідно до підпунктів «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є» пункту 5 цієї статті.

Згідно з частинами першою третьою статті 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання. Підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Зміна отримувача гуманітарної допомоги можлива лише за письмовим погодженням з донором такої допомоги, крім випадків, якщо таке погодження було надано донором під час його пропозиції про надання гуманітарної допомоги або передбачено правочином щодо здійснення гуманітарної допомоги.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності та без оформлення гарантійних листів. Гуманітарна допомога підлягає взяттю в установленому порядку на облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, військових адміністраціях, утворених відповідно до законодавства або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 287 МК України, пунктом 197.11 статті 197, пунктом 213.3.9 статті 213 ПК України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги, звільняються від оподаткування, а саме сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

Суддею встановлено, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 ) було ввезено на митну територію України як гуманітарну допомогу ОСОБА_1 , що підтверджується декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.05.2025, та наявними в митниці копіями документів, на підставі яких у 19.11.2022 в Україну через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» Львівської митниці в якості гуманітарної допомоги для Військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою отримувачем транспортного засобу є військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Звернення військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2022 № 092-А-11/22, в якому зазначено, що вказаний транспортний засіб передається до військової частини НОМЕР_4 на безоплатній основі для використання в якості службового автотранспорту, підписано командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 .

Згідно з листом військової частини НОМЕР_4 від 10.04.2025 № 589 вказаний транспортний засіб до військової частини НОМЕР_4 не надходив. Військова частина НОМЕР_4 не надавала звернення від 04.10.2022 № 092-А-11/22 та не мала і не має угод із ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.05.2025 № 101/2038 транспортний засіб у відділенні військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований та обліку не перебуває.

Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24.05.2022 № 123 ОСОБА_3 з 24.05.2022 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 після оформлення транспортного засобу на митниці він передав вказаний транспортний засіб військовослужбовцю ЗСУ на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до службової записки начальника Управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці митна вартість 5400 Євро, що в перерахунку на дату ввезення на митну територію України 19.11.2022 становить 203 947,74 гривень, загальна сума платежів 145 176,79 гривень.

Заслухавши пояснення представника Запорізької митниці Ткача В.В., дослідивши письмові докази приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 , увізши транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) як гуманітарну допомогу, використав його не за цільовим призначенням, оскільки транспортний засіб не взятий в установленому порядку на облік в Збройних Силах, та не сплатив митні платежі, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у митному режимі «імпорт (випуск для вільного обігу), внаслідок чого вчинив дії, які призвели до ухилення від сплати митних платежів при ввезенні в Україну транспортного засобу в сумі 145 176,79 гривень, відповідальність за що передбачена статтею 485 МК України.

Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 про те, що він передав транспортний засіб військовослужбовцю на ім`я ОСОБА_4 , оскільки доказів цієї обставини суду не подано. Крім цього отримувачем гуманітарної допомоги була зазначена військова частина НОМЕР_4 і зміна отримувача могла відбутись лише за письмовим погодженням із донором такої допомоги, що передбачено частиною третьою статті 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу».

Згідно з вимогами статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі статтею 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності, працює. Обставини, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 72 588,40 гривень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 458, 459, 461, 485, 487, 520 МК України, статтями 23, 33, 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 72 588 (сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог статті 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов