Справа № 163/806/25
Провадження № 3/163/719/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

з участю секретаря Костюк Р.М.,

особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши направлений відділенням поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 295288 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 о 13:40 годині 09 квітня 2025 року, керуючи автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Євгена Коновальця в місті Любомль Ковельського району Волинської області, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою винуватість у вчиненні правопорушення заперечив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. в суді висловив позицію про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся і в такому стані не перебував, що стверджено висновком медичного огляду від 09 квітня 2025 року.

В поданому до суду клопотанні про закриття провадження в справі адвокат Кривошей А.М. зазначив, що на відеозаписах доданих поліцією до матеріалів справи не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; в протоколі про адміністративне правопорушення свідки не значяться. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Незважаючи на таку обрану позицію сторони захисту, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшла своє достатнє підтвердження дослідженими у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 295288, у якому вказано, що ОСОБА_1 о 13:40 годині 09 квітня 2025 року керував автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Євгена Коновальця в місті Любомль Ковельського району Волинської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, мова не відповідає обстановці), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (КНП Любомльське ТМО) від 09 квітня 2025 року, де зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та його відмову від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі;

З відеозаписів під назвами «2025_0409_134143_0000000_000000_0002», «2025_0409_140643_0000000_000000_0003» вбачається рух та зупинка працівником поліції автомобіля «Субару», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ; розмова працівників поліції з ОСОБА_1 та оформлення інспектором адміністративних матеріалів.

Вищевказані докази відповідають положенням ст.251 КУпАП, критеріям належності і допустимості, нічим не спростовані та в своїй сукупності із відеозаписами з боді-камери поліцейських цілком відображають подію адміністративного правопорушення, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинення правопорушення, оскільки у них зафіксовані дані та події, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відтворити реальність подій, що дійсно мали місце.

Зазначеними доказами водночас спростовується версія сторони захисту про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 , поліцейським не застосовано технічні засоби відеозапису.

На відеозаписі під назвою «2025_0409_134143_0000000_000000_0002» вбачається, що працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомого приладу «Драгер» або проїхати в медичний заклад (00:02:16 година, 00:03:04 година, 00:03:45 година, 00:04:30 година, 00:05:45 година, 00:06:40 година згідно відеозапису).

Таким чином, на дослідженому відеозаписі зафіксовано перебіг події, що мала місце 09 квітня 2025 року під час проведення огляду працівниками поліції з ОСОБА_1 .

Щодо доводів захисника, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, суд зазначає таке.

З наданого адвокатом висновку медичного огляду від 09 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 о 15:20 годині цього дня у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

В цей же час, стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за … відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке ставиться ОСОБА_1 в провину, тягне відповідальність не за перебування в стані сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку такого огляду. Саме за цією кваліфікуючою ознакою і складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, під час розгляду протоколу встановлено, що після зупинки ОСОБА_1 поліцейським були виявлені такі ознаки сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова.

Обґрунтованих заперечень щодо виявлених ознак сторона захисту під час розгляду протоколу не зазначала.

Згідно із п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

В цій справі встановлено, що за наслідками виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння стали підстави для проведення огляду на стан сп`яніння. Пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі водій відмовився, що підтверджується актом огляду, направленням на огляд в медичному закладі.

Таким чином, істотних порушень норм чинного законодавства зі сторони поліцейських під час проведення огляду на визначення стану сп`яніння, які б давали підстави для визнання доказів недопустимими, неналежними чи недостовірними, по справі не встановлено.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

За вчинення водіями передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення визначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення з порушника згідно із ст.401 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації дохо-дів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь