Справа № 359/2562/25
№ 359/2581/25
Провадження № 3/359/2562/2025
№ 3/359/2581/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, два адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського районного управління поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться два адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за № 3/359/2562/2025 (справа № 359/5457/25) за ч.1 ст.173-2 КУпАП, № 3/359/2581/2025 (справа № 359/5527/25) за ч. 2 ст.173-8 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, два адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів призначено на 13.06.2025 року.

05.05.2025 року о 17 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вдарила кулаком по носу, тулупу, руці та словесно ображала особу з якою веде спільний побут, чим вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 08.05.2025 року о 13 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 контактувала з дружиною свого брата гр. ОСОБА_2 , шляхом розмови на гучних тонах, чим порушила умови ТЗПсК серії АА 522250 п.3 від 05.05, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

На підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне матеріали про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-8 об`єднати в одне провадження та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/2562/2025 та справи № 359/5457/25.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про, що свідчать матеріали справи. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До суду надійшло письмове пояснення від ОСОБА_1 , в яких вона повідомила, що саме ОСОБА_2 першою вчинила напад на неї, а поліції, яка прибула на виклик, зафіксувала подію. В наслідок емоційного потрясіння ОСОБА_1 на місці не змогла надати пояснень. У свої письмових поясненнях вона не визнає вини у вчинені адміністративного правопорушення, стверджуючи, що діяла у стані емоційного напруження та як відповідь на провокаційні дії з боку іншої сторони.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД № 713534 від 05.05.2025 року та серії ВАД № 713536 від 08.05.2025 року; письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , письмові пояснення правопорушниці ОСОБА_1 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 522250, та інші матеріали справи свого підтвердження не знайшли. Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП., судом не встановлений.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 та за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. При цьому, можливий психологічний біль в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 не охоплюються складом адміністративного правопорушення,

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 , дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст.173-8 КУпАП та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

Проте, не кожен конфлікт є психологічним насильством у розумінні норм Закону.

Так, конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

При цьому, на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що вчинені особою та наслідками, що настали.

Так, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілому матеріали справи не містять.

В той же час матеріали справи не містять пояснень свідків, чи звернення потерпілого до медичного закладу за допомогою.

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 05.05.2025 вчинила домашнє насильство відносно сестри чоловіка ОСОБА_2 .

Інших доказів які б могли підтвердити вину останньої у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 , ч .2 ст.173-8 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Викладені вище обставини у сукупності свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2, ч .2 ст.173-8 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою, яка виключає провадження у справі.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2, ч .2 ст.173-8 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, ч. 2 ст. 173-8, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 245, 247, 268, 280 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 3/359/2562/2025 (справа № 359/5457/25) за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та № 3/359/2581/2025 (справа №359/5527/25) за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

Об`єднаним справам присвоїти номер провадження № 3/359/2562/2025 та номер справи 359/5457/25.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст.173-2 та ч. 2 ст.173-8 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк