П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2025 Справа №607/12255/25 Провадження №3/607/4930/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягалася до адміністративної відповідальності постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2025 у справі №607/8136/25 за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732938 від 03.06.2025 вбачається, що 18.05.2025 о 14 год 34 хв, перебуваючи в магазині «Аврора» у м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 23, гр. ОСОБА_1 таємно викрала з полиці магазину шоколад «Millennium», 1 шт., шоколад «Millennium Gold», 1шт., на загальну суму 64,17 грн без ПДВ. Таким чином, своїми діями вчинила дрібне викрадення чужого майна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що дій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення вона не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732938 від 03.06.2025, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 18.05.2025 о 14 год 34 хв, перебуваючи в магазині «Аврора» у м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 23, таємно викрала з полиці магазину шоколад «Millennium», 1 шт., шоколад «Millennium Gold», 1шт., на загальну суму 64,17 грн без ПДВ.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено: рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 18.05.2025; письмову заява ОСОБА_2 від 18.05.2025, відповідно до якої останній, як інспектор з охорони в магазині «Аврора» по вул. Київська,11 а, 18.08.2025 виявив невідому йому особу, яка 18.05.2025 зайшла до приміщення торгівельного залу магазину «Аврора», та взяла з полиці Шоколадку «Millennium Air Bubble» у кількості 1 шт., вартістю 51 грн, «Millennium Gold Nut» у кількості 1 шт., вартістю 22 грн, та сховавши винесла з приміщення торгівельного залу не оплативши перечислений товар, чим нанесла матеріальну шкоду ТОВ «Вигідна покупка» на 73 грн. Відтак просить розшукати, встановити дану особу та притягнути до відповідальності; довідку про вартість викраденого товару; фотознімки; довідка про звільнення Серії ТЕР №220, видану гр. ОСОБА_1 ; письмові пояснення від 03.06.2025; копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2025 у справі № 607/8136/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та вказала, що дій зазначених у протоколі не вчиняла.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

При цьому долучені до матеріалів справи фотознімки не підтверджують обставин, викладених у протоколі, оскільки на них не зафіксовано факту дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки ОСОБА_1 .

Разом з тим суд не бере до уваги долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила зазначене у протоколі правопорушення, матеріали справи не містять.

Щодо попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, про що додано постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2025 у справі № 607/8136/25, то такі обставини впливають на кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак не є доказом вини ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732938 від 03.06.2025.

Крім того, як встановлено, до матеріалів справи не долучено відеозапису або інших доказів відповідно до яких можна було б достовірно встановити факт дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі, матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а тому суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька