Справа № 591/6826/25 Провадження № 3/591/1962/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м.Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 126 ч.5, ст. 130 ч.1 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

18.06.2025 о 00.35 год. м. Суми по пр-ту М.Лушпи б. 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megana н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, 18.06.2025 о 00.35 год. м. Суми по пр-ту М.Лушпи б. 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megana н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1. «а» ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні погодився з правопорушеннями, викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення, просив розстрочити виплату штрафу, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 365152, ЕПР1 № 365127, в яких належно викладено встановлені судом обставини правопорушень; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постановою від 24.05.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстраторі, здійсненим згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію».

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на вимогу поліцейського.

Також відповідно до вимог п.2.1 «а» ПДР України - водій повинен мати посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень, а його дії підпадають під ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП у випадку вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло дві окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одночасно одним складом суду, стягнення накладається із дотриманням вимог ч.2 ст.36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами ч.2 ст.36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортнимта без конфіскації транспортного засобу, так як відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС України належність транспортного засобу Renault Megana н.з. НОМЕР_1 невідома, ОСОБА_1 - посвідчення водія не отримував.

З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про розстрочку сплати штрафу слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Тобто, КупАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та призначення йому штрафу за цією статтею на користь держави в сумі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот ) грн, а також те, що ОСОБА_1 має тяжке матеріальне становище, його клопотання слід задовольнити та розстрочити йому виплату штрафу на строк 12 (дванадцять) місяців зі щомісячним платежем 3 400,00 (три тисячі чотириста) грн. 00 копійок щомісяця.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ч.4 ст. 53 КК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справу № 591/6826/25, провадження № 3/591/1962/25 зі справою № 591/6865/25, провадження № 3/591/1988/25, присвоївши справі 591/6826/25, провадження № 3/591/1962/25.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу відповідно до постанови Зарічного районного суду м.Суми від 01 липня 2025 року в сумі 40 800,00 грн. на 12 (дванадцять) місяців з щомісячним платежем 3 400, 00 ( три тисячі чотириста) грн..

У відповідності із ст.307 та ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Уразі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В.Янголь