Справа № 156/418/25
Провадження № 3/156/372/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце праці не зазначено,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - не з`явився,

захисник ОСОБА_1 адвокат Болтік А.С. не з`явився,

поліцейський ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Кошелюк Р.В.,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

24.03.2025 року о 07:57 год. водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено Сценік» д.н.з. НОМЕР_1 в сел. Іваничі по вул. Банківській з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, збуджений стан. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання 03.07.2025 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, однак у попередньому судовому засіданні повідомив суду, що не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначив, що й той день, ранком, він їхав в сел. Іваничі з дитиною, працівники поліції їхали за ним приблизно 2 (два) км., на вул. Банківській в сел. Іваничі його зупинили працівники поліції, у зв`язку із швидкістю автомобіля та відсутністю дитячого крісла у транспортному засобі. На його запитання про причину зупинки транспортного засобу, поліцейські відповіді не надали. Зазначив, що працівник поліції, який його зупинив поводив себе агресивно, два рази знімав із форменого одягу свою бодікамеру. Дитина, яка була в автомобілі злякалася, коли почався конфлікт з зазначеним працівником поліції, а він зачинився у автомобілі яким керував. Наголосив, що у нього стався нервовий зрив, він не зміг скористатися правовою допомогою, з поліцейськими не спілкувався, оскільки їх злякався. Також зазначив, що не знав, що на нього складали адмінматеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про це його ніхто не повідомив. Також ОСОБА_1 повідомив, що не вживає алкоголь, правил ПДР не порушує, йому не вручали будь-яких документів про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наголосив, що не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Болтік А.С. в судове засідання не з`явився, однак 03.07.2025 року на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, своє клопотання про закриття провадження підтримав в повному обсязі.

Також, 02.07.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Болтіка А.С. на адресу суду надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У клопотанні захисник Болтік А.С. зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 не почув пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній не усвідомлював, що пропозиція працівника поліції тягне за собою обов`язок пройти такий огляд, а також, що відмова проходження огляду також є адміністративним правопорушенням. Вина ОСОБА_1 , як складова частина суб`єктивної сторони в даній справі, відсутня, відтак діяння останнього не містить складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не виявив бажання не проходити огляд, ні в активній, а ні в пасивній формі, на стан алкогольного сп`яніння, оскільки самої пропозиції він не почув та не усвідомив. Також зазначив, що поведінку ОСОБА_1 не слід кваліфікувати, як «відмова від проходження огляду», оскільки вона є природньою, проте не стриманою реакцією на протиправну поведінку працівника поліції.

Поліцейський ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 в судовому засіданні 03.07.2025 року повідомив, що під час патрулювання 24.03.2025 року було зупинено автомобіль «Рено Сценік» відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування водій поводив себе нахабно, зверхньо, перебував у автомобілі та не надавав документів, із автомобіля відчувався запах алкоголю. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1 - 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» зазначений чіткий перелік коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 ч.1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протокол серії ЕПР 1 № 280066 від 24.03.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 280066 від 24.03.2025 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- електронним рапортом ЄО № 1461 від 24.03.2025 року в якому зазначено, що 08:44 год. було зупинено автомобіль «Рено Сценік» під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська БПЛ» не доставлявся, останній від проходження огляду відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду - відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні при час складання адміністративного протоколу на гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 24.03.2025 року в якому останній відмовився надати будь-які пояснення;

- рапортом інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Р. Кошелюком;

- відеозаписами на DVD-R дисках на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (особу було встановлено). Під час намагання працівниками поліції перевірити у водія документи, останній відмовився їх надати, поводив себе агресивно, на що працівниками поліції було запропоновано (неодноразово, більше 3-х разів) водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ще під час спілкування із ОСОБА_1 із його порожнини рота був присутній запах алкоголю. ОСОБА_1 зачинився у автомобілі, голосно увімкнув автомобільну магнітолу, тим самим уникаючи надати свою відповідь. Працівники поліції, розцінюючи такі дії водія ОСОБА_1 , прийшли до висновку про відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було повідомлено про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про його права.

Проаналізовані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

Також до матеріалів справи було долучено копію скарги на незаконні дії працівника поліції.

В той же час, захисником Болтіком А.С. у поданому клопотанні про закриття провадження були наведені доводи щодо закриття даного провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Однак суд звертає увагу, що всі вищенаведені доводи повністю спростовуються відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції на яких зафіксовано, як водій ОСОБА_1 вів діалог з працівниками поліції, відмовився надати документи для пред`явлення. Останніми було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, як зазначив ОСОБА_5 у нього відбувся нервовий зрив, він зачинився у своєму автомобілі, однак вікно автомобіля час від часу було привідчинене, ОСОБА_5 вів діалог з працівниками поліції. Своїми діями, ОСОБА_1 уникав надати відповідь на неодноразові запитання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Позиція ОСОБА_1 , про те, що він злякався працівника поліції також спростовується відеозаписами, оскільки з ним спілкувалися декілька працівників поліції, актичних агресивних дій до нього ніхто не вживав, однак позиція водія було незмінна, останній своїми діями уникав надати відповідь на поставлені питання про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння тим самим відмовляючись його проходити.

Що стосується, як зазначає сторона захисту, зневажливого, агресивного та претензійного тону працівника поліції, суд зазначає, що відповідно до «Правила етичної поведінки поліцейських» мета правил етичної поведінки є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України.

Суд звертає увагу на необхідність дотримання вище вказаних Правил працівниками поліції.

У такому випадку, як зазначила сторона захисну, вона скористалася своїм правом та подала скаргу на дії працівника поліції. Однак суд наголошує, що порушення працівником поліції правил етичної поведінки, як зазначає ОСОБА_1 , не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а надані захисником заперечення не спростовують цей висновок суду.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу, майновий стан (не працевлаштований), ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

У довідці ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 на керування транспортними засобами категорії «В», «В1», «С1» та «С» від 17.02.2023 року.

Отже, суд застосовує щодо ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

V. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко