Номер провадження: 33/813/1259/25
Головуючий у 1-й інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мельниченка Юрія Васильовича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Мельниченка Юрія Васильовича

на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2024 року о 22:00 год по вул.Академіка Корольова, 34В в м.Одесі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Мельниченко Ю.В., який діє в інтересах

ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги у матеріалах справи відсутні будь-які докази законності зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, як і того факту, що саме він керував електросамокатом, оскільки за версією сторони захисту, транспортним засобом керувала ОСОБА_2 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, правоохоронці не роз`яснили ОСОБА_1 його права, не вручили протокол, що підтверджується відсутністю його підписів у цьому документів, а також особистих пояснень у матеріалах справи. Під час ознайомлення з матеріалами справи, стороні захисту не були відкриті відеофайли, долучені до справи. Правоохоронці не повідомляли ОСОБА_1 про те, що стосовно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, про цю обставину він дізнався лише тоді, коли відносно нього поліцейські винесли постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП. Захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмове направлення на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я йому не вручалося, доказів на підтвердження вручення йому цього документа матеріали справи не містять.

Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що справу розглянуто без участі

ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він не отримував, про прийняття судом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 07 травня 2025 року, під час складання поліцейськими відносно нього постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Мельниченко Ю.В. підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення за доводами апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Мельниченко Ю.В. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 21 жовтня 2024 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 22 жовтня 2024 року і закінчився 31 жовтня 2025 року.

З матеріалів справи убачається, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , останній з матеріалами справи ознайомився 09 травня 2025 року, апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку захисник подав 17 травня 2025 року.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені апелянтом доводи в якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 на вимогу правоохоронців відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, встановлених поліцейськими, захисник також не оспорює, як і те, що зазначені вище обставини фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги захисник посилається на відсутність у справі доказів, що підтверджують факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом у часі та місці, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення. Докази законності зупинки транспортного засобу також відсутні. Крім того, за твердженням захисника, правоохоронцями допущено ряд процесуальних порушень під час оформлення адміністративних матеріалів. Також захисник наголошує на тому, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у розмірі 17000 грн, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, долученим поліцейськими до матеріалів справи.

З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №114574 від 16 липня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , правоохоронцями зафіксовано, що: «16 липня 2024 року о 22:00 год в м. Одеса, Київський район, вул. Ак. Корольова, 34В, керував електросамокатом без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений».

Від підписання зазначеного вище протоколу, отримання його копії, а також надання письмових пояснень ОСОБА_1 , відмовився, про що відповідно до ч.3 ст. 256 КУпАП, поліцейським зроблено відповідні записи.

Вказане вище спростовує твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейськими без його участі.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що у вечірній час доби, поліцейськими зупинено ОСОБА_1 , який керував електросамокатом (21:58:28-21:58:32 час вказаний на відеозаписі). Патрульний повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки є проведення профілактичної бесіди з водіями подібних транспортних засобів, які у темну пору доби керують електросамокатами без елементів світловідображаючих елементів на поверхні одягу. Під час з`ясування обставин, поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та згодом останній підтвердив, що сьогодні вживав багато пива на морі (22:06:47-22:06:50 час вказаний на відеозаписі). У зв`язку з чим поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, на що водій відмовився. При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено, що за відмову від проходження стосовно буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім безпосереднього факту фіксації руху ОСОБА_1 за кермом електросамоката, цю обставину водій підтвердив також під час спілкування з поліцейським, зазначивши, що він рухався не по дорозі, а по тротуару (22:13:46 22:13:50 час вказаний на відеозаписі). З відеозапису також убачається, що поліцейськими було забезпечено ОСОБА_1 можливість надати власні письмові пояснення, при цьому роз`яснено йому права, передбачені ст. 63 Конституції України. У подальшому, ці письмові пояснення ОСОБА_1 знищив (порвав). Протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у присутності ОСОБА_1 , на уточнююче запитання останнього, патрульний підтвердив, що він складає саме протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (22:27:50-22:27:54 час вказаний на відеозаписі).

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аргументи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовуються відеозаписом на якому чітко зафіксовано, як електросамокатом керував саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , як про те стверджує сторона захисту. Крім того, під час установлення обставин події, ОСОБА_1 зазначав, що він рухався на електросамокаті не по дорозі, а по тротуару.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правової підстави зупинки транспортного засобу суперечать аргументам захисника щодо факту керування

ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, як свідчить відеозапис, зупинка транспортного засобу була обумовлена проведенням профілактичної бесіди з водієм щодо необхідності ним дотримання вимог ПДР під час керування електросамокатом у темну пору доби.

Також є безпідставними аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені законом, не забезпечено можливість надати особисті пояснення, не повідомлено про те, що стосовно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, як такі, що спростовуються відеозаписом.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки у даному випадку, водій звинувачується саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, а не наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вручено направлення до закладу охорони, не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду.

Окрім того, посилання захисника на те, що водієві не вручалося письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє, оскільки у цій справі, водій відмовився від проходження медичного огляду, а тому факт не вручення йому цього документа не спростовує наявність у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на ту обставину, що технічній носій інформації, який долучено поліцейськими до матеріалів справи, не відтворює відеозапис є такими, що не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного перегляду справи.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Клопотання захисника Мельниченка Юрія Васильовича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Мельниченка Юрія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко