ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

захисника Венделя О.М.( в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Венделя О.М. на постанову судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове, Миколаївської області, який є приватним підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією 2,200 кг тютюну.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607273 від 22.02.2025 року громадянин ОСОБА_1 22.02.2025 р. о 12:40 год. торгував тютюном з свого домоволодіння по АДРЕСА_1 -ще Веселинове по ціні 30 грн. за 1 кг.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією 2,200 кг тютюну.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Вендель О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити провадження.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607273 від 22.02.2025 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, не вказано кому ОСОБА_1 здійснив продаж тютюну, в якій кількості, а також відсутні дані щодо отримання ним грошей від продажу тютюнових виробів.

Окрім того, зазначає, що ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на якій послався суд у своєму рішенні, втратив чинність 01 січня 2025р.

На думку апелянта, посилання суду на фототаблицю до протоколу про адміністративне правопорушення та квитанцію про прийом речових доказів до камери зберігання, є недоречним, оскільки фото не свідчить про здійснення ОСОБА_1 саме торгівлі вказаною сумішшю та ніяким чином не підтверджує, що вказана суміш саме є тютюном.

Стверджує, що навіть, якщо припустити, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю вирощеним ним тютюном, то вказаний тютюн є тютюновою сировиною, а не виробом, а відповідальність за ч.3 ст. 156 КУпАП передбачена за торгівлю саме тютюновими виробами, а не тютюновою сировиною.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Частиною 3 ст. 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607273 від 22.02.2025 року громадянин ОСОБА_1 22.02.2025 р. о 12:40 год. торгував тютюном з свого домоволодіння по АДРЕСА_1 -ще Веселинове по ціні 30 грн. за 1 кг.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснював, що він дійсно здійснював торгівлю тютюном, але зазначав, що тютюн який він продавав це сировина, а не виріб, а тому для реалізації даного тютюну йому не потрібна ліцензія для здійснення торгівлі. Зазначений тютюн він вирощує самостійно.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали провадження, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607273 від 22.02.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , квитанцію про прийом речових доказів до камери зберігання СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП В Миколаївській області, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, довідку Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №05-08/753 від 12.06.2023 р., дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Твердження захисника, що те, що тютюн який продавав ОСОБА_1 це сировина, а не тютюновий виріб, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП , є неприйнятними з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, вивчивши матеріали провадження, а саме фототаблицю до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких маються фотозображення ОСОБА_1 , який тримає в руках пакет, в якому міститься тютюн (а.с.3) обгрунтовано зазначив, що оскільки тютюн продавався ОСОБА_1 в подрібненому вигляді, що дозволяло його вживання (паління) відразу, без подальшої додаткової переробки, за допомогою пристосованих до цього предметів, наприклад таких як люлька, то твердження, що вилучений тютюн є лише сировиною не відповідає дійсності.

Відповідно до пп. 14.1.252 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.

Твердження апелянта, що додані до протоколу фото ОСОБА_1 , який тримає в руках пакет з подрібненою сумішшю тютюну не свідчить про здійснення ОСОБА_1 саме торгівлі зображеною сумішшю є неприйнятними, з огляду на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях не заперечував, що здійснював продаж тютюну з дому, а тільки зазначав, що це сировина, а не тютюнові вироби.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

На думку апеляційного суду, суддя, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

За такого, посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Венделя О.М. - залишити без задоволення.

Постанову судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією 2,200 кг тютюну залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.