Провадження № 3/761/2790/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німеччина, громадянина України, який працює начальником Відділу інформаційно-комунікаційного забезпечення Управління справами НАН України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника Відділу інформаційно-комунікаційного забезпечення Управління справами НАН України (розпорядження від 14.07.2016 №480), в порушення вимог статті 28 Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон) та вимог пункту 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 (далі - Порядок-939) порушив законодавство у сфері охорони державної таємниці, а саме допустив невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, до суду не прибув. Жодних клопотань чи заяв, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не скеровував. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, зазначив, що з порушенням, зазначеним в протоколі, він погоджується та зобов`язується надалі порушень не допускати.

При цьому суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 завчасно та належним чином був повідомленим про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст. 212-2 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Ретельно вивчивши матеріали провадження стосовно ОСОБА_1 , суддя прийшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за Порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

У свою чергу, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №16 від 07.03.2025, складеним стосовно ОСОБА_1 ; витягом з акту комплексної перевірки стану охорони державної таємниці в НАН України (акт від 19.11.2024 №26/1/2-11839дск); витягом з висновку комісії з проведення службового розслідування за фактами, які викладені в акті комплексної перевірки стану охорони державної таємниці в НАН України від 19.11.2024 №26/1/2-11839дск (висновок від 10.02.2025 №13 дск), витягом з нормативних актів у сфері охорони державної таємниці; витягом з посадової інструкції від 14.06.2022 №26/1-730в-дск головного спеціаліста 2 відділу 1 управління Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБ України на воєнний час від 07.03.2025; копією розпорядження №480 від 14.07.2016, яким ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника Відділу інформаційно-комунікаційного забезпечення Управління справами НАН України; копією зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, підписаного ОСОБА_1 05.04.2024; копією наказу №282 від 22.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 надано доступ до відомостей, що становлять державну таємницю за ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно».

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону, а також пункту 116 Порядку-939, має допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний не допускати витоку секретної інформації та виконувати вимоги режиму секретності. Однак, будучи особою, на яку покладено виконання завдань з розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за дотриманням вимог нормативно-правових актів у сфері ОДТ, порушив чинне законодавство України у сфері охорони державної таємниці.

Отже, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а відтак останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, майновий стан останнього.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття, у той же час, обставин, що обтяжують відповідальність останнього, суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах, визначених санкцією ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

На переконання судді, такий вид та розмір стягнення сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В порядку, визначеному ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 212-2, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк