Справа №295/7184/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Луньова Д.Ю., за участі ОСОБА_1 , захисника Ващук Ю.С., потерпілого ОСОБА_2 , предстваника потерпілого Примака В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,РНКОПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 112812 від 27.05.2025 року,27.04.2025 року близько о 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала його словами брутальної лайки та погрожувала фізичною розправою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ващук Ю.С. просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Пояснила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо місця проживання доньки, у зв`язку із цим ОСОБА_1 була подана позовна заява про встановлення місця проживання дитини із матір`ю. ОСОБА_1 не вчиняла домашнього насильства стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , а навпаки він, відібравши у неї дитину та не даючи їй змогу бачитися з донькою, вчиняє над її підзахисною домашнє насильство.

ОСОБА_1 підтримала клопотання захисника, суду пояснила, що її відносини з чоловіком спортилися за останній рік, чоловік її постійно ревнував і принижував, звинувачував у зловживанні алкогольними напоями. Зазначила, що 27.04.2025 р. прийшла на роботу до колишнього чоловіка, тому що була у розпачі, так як не знайшла доньку, яку він забрав напередодні ні вдома, ні у свекрові. Не заперечує, що висловлювалась і на вулиці біля Управління ДСНС, і в приміщенні у бік ОСОБА_2 словами нецензурної лайки. Зазначила, що і він також висловлювався у іі бік нецензурно, тобто вони сварилися.

ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_1 принизила його при колегах, прийшовши 27.04.2025 р. до нього на роботу і вчинивши там скандал, з цього приводу він переживає душевні страждання. Перед цим останнім часом вони з ОСОБА_1 часто сварилися з побутових питань, питань виховання дитини та зловживання, на його думку, ОСОБА_1 спиртними напоями.

Представник ОСОБА_2 адвокат Примак В.М. зазначив, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджена наданими суду доказами, а також поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 112812 від 27.05.2025, з якого вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потерпілим зазначений ОСОБА_2 ; довідку про результати перевірки за заявою ОСОБА_2 , щодо неправомірних дій з боку дружини від 27.05.2025, з якої вбачається, що 01.05.2025 р. до ЖРУП № 1 ГУНП в Житомирській області надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій дружини- ОСОБА_1 , за результатами розгляду даного звернення, зареєстрованого в ЄО № 7953 від 01.05.2025 р. відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; заяву ОСОБА_2 на ім`я начальника Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, датовану 01.05.2025 р., в якій він просить притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 173 КУпАП та зазначає, що 27.04.2025 р. приблизно об 11:00 годин в м. Житомирі по вул. Героїв Пожежних,67-б, в фойє входу в Упраління ДСНС ОСОБА_1 почала кричати, вела себе неадекватно, швирнула в нього стілець і втекла; письмові поясненням ОСОБА_2 від 27.05.2025 р., в яких він повторює викладені ним обставини в заяві від 01.05.2025 р. та додає, що його дружина ОСОБА_2 ображала його словами брутальної лайки та погрожувала фізичної розправою, чим вчинила над ним насильство; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання зазначає, що ОСОБА_2 є її чоловіком, з яким у неї тривають судові спори з приводу встановлення місця проживання спільної дитини, яка без її згоди деякий час проживає з ОСОБА_2 та не заперечую, що 27.04.2025 р. близько 11:00 годинза адресою: АДРЕСА_2 у неї виник словесний конфлікт з чоловіком в ході якого вона, перебуваючи у стані стресу ображала його словами брутальної лайки; письмові пояснення ОСОБА_3 , який був свідком подій 27.04.2025 р..

В судовому засіданні досліджено наданий ОСОБА_2 відеозапис з камер відеоспостереження з фойє Управління ДСНС в Житомирській області, на якому видно, як в хол заходить ОСОБА_2 , за ним йде ОСОБА_1 , її не пропускає слідом третя особа, тоді ОСОБА_1 бере стілець і жбурляє його. Даний відеозапис не містить аудіоряду.

З досліджених в судовому засіданні, доданих до матеріалі справи доказів, наданих захисником ОСОБА_1 судом встановлено наступне. Так, з копії позовної заяви, вбачається, що дійсно в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; із протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, та письмовими поясненнями ОСОБА_1 вбачається, що 26.04.2025 року близько о 18:45 год. за адресою АДРЕСА_3 її чоловік ОСОБА_2 забрав насильно доньку ОСОБА_4 та поїхав до м. Житомира; із консультативного висновку соціального психолога, вбачається, що ОСОБА_1 27.04.2025 зверталась до психолога із скаргами на душевні і психічні страждання, які викликані внаслідок неправомірних дій її чоловіка ОСОБА_2 ; із інформаційної довідки лікаря-психотерапевта, вбачається, що у період грудня 2024 по лютий 2025 ОСОБА_1 зверталась до психолога за психологічною допомогою у зв`язку із потерпанням від психологічного та фізичного насильства від свого чоловіка.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваних в часі інцидентів множинних видів насильства; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суд, заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , переконався у тому, що між колишнім подружжям має місце гостра фаза конфлікту, взаємні образи, викликані подіями, які відбуваються наразі в їхньому житті розлучення, спір щодо дитини. Тобто в даному випадку суд не вбачає ні переваги ОСОБА_1 фізично, психологічно або економічно над ОСОБА_2 , що притаманно ролі «домашнього насильника», ані приниження її діями ОСОБА_2 , що притаманно «жертві домашнього насильства». Душевні страждання про які ОСОБА_2 вказував в судовому засіданні, через поведінку його колишньої дружини при візиті до нього на роботу є, на думку суду, почуттям стиду за те, що відбулося і жодного відношення до домашнього насильства в розумінні ЗУ «Про запобігання домашньому насильству» не має.

Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, заслухавши доводи сторін в сторін в судовому засіданні, керуючись законом, суд дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.Ю. Луньова