Справа № 711/2826/25
Номер провадження 3/711/840/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , директора ПРАТ «Черкасиавтотранс», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають адміністративні матеріали, які надійшли з Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення № Ц/ЧК/5012/442/П/ПТ від 28.03.2025, посадовою особою ОСОБА_1 , директором ПРАТ «Черкасиавтотранс», розташованого за адресою: вул. Лейтенанта Мукана, 8, м. Черкаси, призначеною на посаду відповідно до наказу №29-ОС від 01 серпня 2023 року, вчинене порушення ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: згідно з розрахунковим листом ОСОБА_2 за травень 2018 року компенсація за невикористані дні відпустки нарахована не в повному обсязі, з порушенням пункту 2 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 за редакцією від 07.08.2015. Відповідно до Відомості на виплату готівки № 300 за травень 2018 року компенсацію за невикористану відпустку, нараховану не в повному обсязі, депоновано 16.05.2018. Відповідно до Відомості за виплату готівки № 129 за травень 2018 року компенсацію за невикористану відпустку нараховану не в повному обсязі, виплачено 17.03.2025, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в графі «підпис про одержання», чим порушено ч. 1 ст. 10 Закону України № 2136. Згідно з розрахунковим листом ОСОБА_2 за вересень 2021 року компенсація за невикористані дні відпустки нарахована не в повному обсязі, з порушенням п. 2 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 за редакцією від 26.08.2021. Відповідно до Відомості на виплату готівки № 574 за вересень 2021 року компенсацію за невикористану відпустку, нараховану не в повному обсязі, депоновано 30.09.2021. Відповідно до Відомості на виплату готівки № 130 за вересень 2021 року компенсацію за невикористану відпустку, нараховану не в повному обсязі, виплачено 17.03.2025, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в графі «підпис про одержання», чим порушено ч. 1 ст. 10 ЗУ № 2136.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами частини 1 статті 41 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Для настання відповідальності за вказаною нормою обов`язковою умовою є наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, що визначені диспозицією ч. 1 ст. 41 КУпАП. Відсутність хоча б одного з елементів юридичного складу адміністративного правопорушення виключає відповідальність.

Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, є спеціальний суб`єкт: посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № Ц/ЧК/5012/442/П/ПТ від 28.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 призначена на посаду директора ПРАТ «Черкасиавтотранс» наказом № 29-ОС від 01 липня 2023 року.

Відповідно до копії витягу з акту від 28.03.2025, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду, головними державними інспекторами відділу з питань праці управління інспекційної діяльності у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці із 17.03.2025 по 28.03.2025 проведено перевірку ПРАТ «Черкасиавтотранс» в частині додержання вимог законодавства про працю відповідно до статей 10, 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з питань оплати праці та відпустки за зверненням ОСОБА_2 від 07.03.2025.

Як вбачається з витягу з акта, ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів в автоколону з 22.01.2016 згідно з наказом від 21.01.2016 № 1-ОС, з подальшим звільненням на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України 16.05.2018 за наказом № 44-ОС.

Згідно з розрахунковим листом ОСОБА_2 за травень 2018 року компенсація за невикористані дні відпустки нарахована не в повному обсязі, з порушенням пункту 2 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 за редакцією від 07.08.2015. Відповідно до Відомості на виплату готівки № 300 за травень 2018 року компенсацію за невикористану відпустку, нараховану не в повному обсязі, депоновано 16.05.2018, а виплачено 17.03.2025 відповідно до Відомості за виплату готівки № 129 за травень 2018 року, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в графі «підпис про одержання».

02.12.2020 ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду автотранспортних засобів в автоколонуна підставі наказу від 01.12.2020 № 59-ОС. У подальшому він звільнений з посади відповідно до наказу 30.09.2021 № 76-ОС за угодою сторін.

Згідно з розрахунковим листом ОСОБА_2 за вересень 2021 року компенсація за невикористані дні відпустки нарахована не в повному обсязі. Відповідно до Відомості на виплату готівки № 574 за вересень 2021 року компенсацію за невикористану відпустку, нараховану не в повному обсязі, депоновано 30.09.2021 та згідно з Відомістю на виплату готівки № 130 за вересень 2021 року виплачено 17.03.2025, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в графі «підпис про одержання».

Відповідно до статей 47, 116 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення провести з працівником розрахунок, тобто виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

До суми таких виплат входять основна (заробітна плата за фактично відпрацьований період та грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки) та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати (вихідна допомога при звільненні за умови, що вона передбачена), інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні, наприклад, додаткові гарантії, передбачені колективним договором.

Отже, відповідальною особою за належне та своєчасне проведення виплат працівникові при звільненні є роботодавець особи.

Однак, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 призначена на посаду директора ПРАТ «Черкасиавтотранс» відповідно до наказу № 29-ОС від 01.07.2023, тоді як фактичне порушення, що ставиться ОСОБА_1 у провину, зокрема нарахування та виплата ОСОБА_2 не в повному обсязі компенсації за невикористані дні відпустки у період за травень 2018 по вересень 2021 року, виникло ще до призначення її на посаду директора.

За таких обставин, на час вчинення фактичного порушення норм КЗпП України під час розрахунку з ОСОБА_2 при його звільненні ОСОБА_1 не була суб`єктом (роботавцем), який відповідальний за проведення розрахунку з працівником при його звільненні, принаймні, таких відомостей матеріали справи не містять, а тому дії/бездіяльність ОСОБА_1 перебувають поза межами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, і не можуть вважатися винними.

Щодо періоду, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо нарахування компенсації за невикористану відпустку не в повному обсязі за вересень 2021 року, виплаченої 17.03.2025, суд приходить до висновку, що уповноваженою особою не доведено, що це стало наслідком дій чи бездіяльності саме ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі не викладені конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки виявлені при перевірці підприємства порушення, зміст яких належно не розкрито, не вказують на те, які саме протиправні дії в порушення своїх обов`язків були вчинені ОСОБА_1 , що призвели до складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

При цьому, важливим є встановлення кола обов`язків конкретної службової (посадової) особи, якими вона наділена і порушення яких мають наслідком притягнення до передбаченої законом відповідальності.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії чи бездіяльність вчинені останньою та в чому полягає її вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальною констатацією факту порушення, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

До протоколу уповноваженою особою додано: копію витягу з акта від 28.03.2025, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду, ПРАТ «Черкасиавтотранс», підписаний головними державними інспекторами відділу з питань праці Іващенко І. О та ОСОБА_3 , а також директором ПРАТ «Черкасиавтотранс» ОСОБА_1 ; та копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями про ПРАТ «Черкасиавтотранс».

Будь-які інші докази, окрім зазначених документів та протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні, в тому числі документ, що визначає коло посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Відомостей про те, хто очолював ПРАТ «Черкасиелектротранс» і був відповідальний за проведення відповідних розрахунків та нарахувань звільненим працівникам у 2018-2021 році, про причини ненарахування/неналежного/неповного нарахування і розрахунку з ОСОБА_2 матеріали справи також не містять.

За таких обставин суддя вважає, що в цьому випадку відсутня вина директора ПРАТ «Черкасиавтотранс» ОСОБА_1 в тому, що компенсація за невикористані дні відпустки ОСОБА_2 у період з травня 2018 року по вересень 2021 року нарахована і виплачена не в повному обсязі, оскільки така була фактично допущена іншою посадовою особою у період до призначення ОСОБА_1 директором підприємства.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, суддя зазначає, що дія Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі якого проведено перевірку, поширюється на сферу трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, тоді як трудові відносини ОСОБА_2 з ПРАТ «Черкасиавтотранс» виникли та припинені до введення в Україні воєнного стану.

З огляду на наведене, суддя доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 41, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко