П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 Справа №607/7497/25 Провадження №3/607/3292/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2025 близько 10 год 40 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 стукав у вхідні двері квартири та спілкувався із постраждалим ОСОБА_2 , чим порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №438107 від 06.04.2025, а саме заборона та вхід та перебування чи проживання з постраждалою особою та заборона в будь-який спосіб контактувати з ним, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Крім того, 08.04.2025 близько 16 год 00 хв гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №438107 від 06.04.2025 п.1.2.3, стукав у вхідні двері квартири, висловлював словесні образи в сторону потерпілого ОСОБА_2 , чим завдав шкоди його психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушеннях вказав, що із потерпілим примирились, події які ставляться йому у провину підтвердив та пояснив, що дійсно стукав у квартиру, оскільки мав намір забрати із помешкання свої особисті речі.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно п.16 ч.1 ст.1 р.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно із п.4 ч.1 ст.10 даного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , виражається у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тому для настання відповідальності за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої такий був винесений, слід чітко встановити, коли, ким та на який період було винесено терміновий заборонний припис, які заходи містив вказаний припис та чи знав кривдник про винесення щодо нього такого припису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №732782 від 07.04.2025, серії ВАД №423637 від 08.04.2025, рапортом зареєстровано ЄО за №16136 від 07.04.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.04.2025; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №438107 від 06.04.2025, відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції; рапортом начальника СПДН ВП ПП Тернопільського РУП ГУНПП в Тернопільській області Г.Гуменюк від 08.04.2025; рапортом зареєстровано ЄО за №16315 від 08.04.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.04.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.04.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08.04.2025; рапортом інспектора ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області І.Чиньонної від 07.04.2025.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, оскільки він не виконав терміновий заборонний припис.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, суд вважає за можливе застосувати ст. 22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

Адміністративну справу за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, суд вважає, слід закрити, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене вказаною статтею, але внаслідок конкретних обставин, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 36, 173-8, 283, 284, 287, 294, 301, 304, 326 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-8 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчинених адміністративних правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.