СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5029/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2025 року 13:30 год. м.Київ, просп. Ак.Палладіна, 7А пасажирка ОСОБА_1 під час руху транпортного засобу не переконалась що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху, не переконалась у відсутності транпортного засобу який був припаркований з правої сторони на парковці, відчинила двері, що стало причиною зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, чим було завдаено матеріального збитку. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 5.3б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що 08.06.2025 року перебуваючи на парковці біля супермаркету "Новус" здійснювала посадку в автомобіль таксі, який дуже близько припаркувався біля іншого автомобіля, та відчула, що трохи дотикнулася до бамперу поруч припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оглянувши місце дотику пошкоджень не виявили, однак власник припаркованого автомобіля заявив, що вона пошкодила його та вказував на пошкодження, які не могли виникнути внаслідок такого удару. Просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у її діях вини.

Суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним й беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 5.3б ПДР пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Однак, як встановлено з схеми місця ДТП, пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 був припаркований у дозволеному місці, рух для автомобілів був обмежений, у зв`язку із припаркованими автомобілями на паркувальному майданчину, ОСОБА_1 мала сідати у автомобіль, а не виходила з нього, а тому у діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п. 5.3б ПДР.

Також у своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає про відсутність пошкоджень в місці дотику на білих дрерцятах автомобіля.

Інших доказів, на підтвердження даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 в порушені правил дорожнього руху суду не надано.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR 14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини»(Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не порушувала п. 5.3б Правил дорожнього руху України, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому, враховуючи принцип диспозитивності, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 9, п. 1 ст. 247, ст. 124, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.О. Твердохліб