Справа № 352/1499/25
Провадження № 3/352/675/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши об"єднані матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 172-6 та ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 ,будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин:

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.02.2024 року не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а фактично подав дану декларацію 08.04.2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подала щорічну декларацію особи (після звільнення), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а фактично подала дану декларацію 08.04.2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою суду від 04.07.2025 року протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6, ч.1 ст. 172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження для спільного їх розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнала, просила закрити провадження у зв`язку із малозначністю, у зв`язку із тим, що вперше вчиняє адміністративне правопорушення та за відсутності умислу на приховання майнового стану, окрім того вказала, що жодних негативних наслідків для держави чи суспільства її дії не спричинили.

Прокурор в судовому засіданні ствердила, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних доказів, які містяться в матеріалах справи, просила призначити ОСОБА_1 , штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Щодо закриття провадження за малозначністю заперечила.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами №274 та 273 від 19.06.2025 року про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією наказу №88 від 01.02.2022 року про призначення ОСОБА_1 на посаду секретаря судового засідання Івано-Франківського міського суду,копією наказу №343 від 09.05.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря судового засідання Івано-Франківського міського суду, повідомленням керівника апарату Івано-Франківського міського суду НАЗК про факт неподання декларації при звільненні за 2023 рік ОСОБА_1 , листом НАЗК до Департаменту стратегічних розслідувань НПУ від 16.04.2025 року.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом абз.11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, згідно наказу про призначення на посаду ОСОБА_2 №88 від 01.02.2022 року відповідно до ст. 155 Закону України «про судоустрій та статус суддів», ст. 31, 33, 35 Закону України «Про державну службу», остання з 07.02.2022 року виконує обов`язки секретаря судового засідання Івано-Франківського міського суду.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, і згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12 жовтня 2023, відновлено декларування у порядку та строки, визначені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п. 1, пп «а», «в»- «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за №987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 під час звільнення з посади секретаря судового засідання Івано-Франківського міського суду 09.05.2023 року, зобов`язана була подати декларацію, особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності, однак з урахуванням абз.15 ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану " до 00 годин 00 хвилин 01.02.2024 року.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію при звільненні, ОСОБА_3 подала 08.04.2024 року.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як суб`єктами, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» припинила свою діяльність 09.05.2025 року, у зв`язку із звільненням з посади секретаря судового засідання Івано-Франківського міського суду.

Отже, ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення), не пізніше 31.03.2024 року, однак в порушення вимог Закону подала її лише 08.04.2024 року.

Санкцією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачено накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подала без поважних причин декларації, що повністю доведено в суді.

Щодо клопотання ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, на переконання суду, адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 172-6 КУпАП, не може визнаватись малозначним, оскільки є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Відтак, підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , зокрема у виді штрафу, у відповідності із вимогами ст. 36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.36 КУпАП призначити за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.