Справа № 642/2788/25
Провадження № 3/642/888/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2025 р. м. Харків
Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Балабай С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає заадресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -
встановив:
З Управління патрульної поліції ГУНП в Харківській області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2025 серії ЕПР1 № 330186, 14.05.2025 року 11:06:00 м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), 199 ОСОБА_1 , керуючи ТЗ не впевнився в безпечності руху, рухаючись до переїзду в межах видимості не помітив, що наближається локомотив ЧМЕЗО 4255 з групою вагонів, та вчинив зіткнення з пасажирським вагоном 04613097, при ДТП ТЗ та вагон отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 20.5. ПДР Порушення заборони переїзду залізничного переїзду, якщо до переїзду в межах видимості наближається поїзд.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явилась. Пояснив, що вину не визнає, вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП з підстав, визначених в запереченнях на протокол від 14.05.2025 серії ЕПР1 № 330186, а саме, що він не мав можливості завчасно побачити локомотив з групою вагонів.
Захисник особи, яка притягається до адмінастративної відповідальності адвокат Шпіньова О.М. також зазначила про відсутність складу адміністративного правопорушення внаслідок того, що її підзахисний був позбавлений можливості завчасно побачити локоматив, що рухався.
Потерпіла особа АТ" Укрзалізниця" філія "Пасажирська компанія" через систему Електронний суд подала заяву, в якій просила постановити рішення по справі, яким ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього заходи адміністративного стягнення.
Суд дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху, громадського порядку та майнові інтереси (власність на транспортні засоби, дороги, споруди тощо).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження майна. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до інших норм законодавства України Правил дорожнього руху.
Згідно п.20.5 ПДР України, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_1 , рух через переїзд забороняється, якщо:
а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками;
б) шлагбаум опущений або почав опускатися;
в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума;
г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді;
ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи суд приходить до висновку про відсутність в них доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення не відображає істотних ознак складу правопорушення, передбаченого, зокрема об`єктивної сторони правопорушення.
Наказом Міністерства транспорту України N 411 від 20.12.96 затверджені Правила технічної експлуатації залізниць України (Далі Правила). У відповідності до п. 3.24 Правил переїзди підрозділяються на регульовані й нерегульовані. В окремих випадках для забезпечення технологічного процесу роботи підприємств у межах роздільних пунктів можуть улаштовуватися технологічні проїзди.
До регульованих належать переїзди, обладнані пристроями переїзної сигналізації, яка сповіщає водіїв транспортних засобів про підхід поїзда до переїзду, або ті, що обслуговуються черговим працівником.
Переїзди, які не обладнані пристроями переїзної сигналізації й не обслуговуються черговим працівником, належать до нерегульованих.
Відповідно до п. 2.4. Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.01.2007 N 54 (Далі Інструкція з улаштування та експлуатації переїздів) перехрещення залізничних колій на території підприємств (промислові підприємства, склади, депо, елеватори і ін.) і станцій з дорогами, призначеними для забезпечення технологічного процесу робіт даного підприємства, належать до технологічних проїздів і обліку як залізничні переїзди не підлягають.
З фото та відео, наданих ОСОБА_1 , вбачається, що технологічний проїзд облаштований світлофором. Світлофор знаходиться безпосередньо перед колією, на відстані не більше одного метра від колії. На відео відображено, що сигнал світлофору не працює.
В поясненнях ОСОБА_2 від 14.05.2025 року Начальнику ПКВЧ-1 зазначено «Звукової сигналізації переїзду не було чути».
З пояснень ОСОБА_3 заступнику начальника виробничого підрозділу «Харківська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія «АТ Укрзалізниця» від 14.05.2025 р.: «Чи працювала на переїзді сигналізація не пам`ятаю, автомобіля, який рухався по технологічному проїзду зі сторони ТЧ-10 Харків-сорт. я не бачив». До показань ОСОБА_4 , наданих в суді, про те, що світлозвукова сигналізація працювала та він бачив, що автомобіль ОСОБА_1 рухався на швидкості через переїзд без зупинки, суд відноситься критично з огляду на інші докази в матеріалах справи.
За паспортом залізничного переїзду «Техстанція» від 09.06.2021 р., затвердженим Начальником структурного підрозділу «Служба колії» регіональної філії «Південна залізниця» технологічний проїзд, на якому сталась дорожньо-транспортна пригода власник відносить до неврегульованих переїздів.
Тобто, потерпіла особа визнає, що технологічний проїзд, на якому сталась дорожньо-транспортна пригода, є нерегульованим. В наданому АТ" Укрзалізниця" філія "Пасажирська компанія" 01.07.2025 року через електронний суд Акті від 14.05.2025 року зазначено про те, що звукова сигналізація оповіщувача «А» є справно працюючою. Натомість, зазначений акт не містить інформацію, чи працювала звукова сигналізація в момент дорожньо-транспортної пригоди.
Судом встановлено, що сигнальний світлофор встановлений з порушенням. Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів. Згідно пункту 3.1.20 вказаної інструкції при відсутності шлагбаумів переїзні світлофори повинні встановлюватися на відстані не менше 6 м від крайньої рейки. Як вже зазначалось вище, сигнальний світлофор на місці ДТП встановлений безпосередньо перед коліями, на відстані не більше одного метра.
У відповідності до п. 3.1.12 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.01.2007 N 54 При незадовільній видимості поїздів, що наближаються, перед нерегульованими переїздами з боку автомобільної дороги встановлюється дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", у інших випадках встановлення цього знака не допускається. Необхідність установлення знака визначається представниками Державтоінспекції, дорожньої організації та дистанції колії або власником переїзду, а його установлення здійснює власник залізничної колії.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять інформації про наявність в місці ДТП такого дорожнього знаку.
З наданих ОСОБА_1 фото, які були досліджені в судовому засіданні вбачається, що оглядове дорожнє дзеркало знаходилось в брудному стані, який не дозволяв водієві побачити рух поїзду в середині будинку резерву провідників.
Судом встановлено, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про задовільну видимість поїздів не відповідає дійсності. Так, в схемі до протоколу зазначено, що відстань між виїздом поїзда з будинку резерву провідників до місця зіткнення на технологічному проїзді складає 4,2 метри. З наданого ОСОБА_1 відео вбачається, що технологічний проїзд, на якому сталась ДТП розташований в безпосередній близькості до виїзду поїзда з будинку резерву провідників. Вказаний будинок знаходився справа від транспортного засобу Renault держ. № НОМЕР_1 , відповідно місце зіткнення згідно відео не може бути на вказаній в протоколі відстані.
У відповідності до ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці і дороги населених пунктів» ширина смуг руху на дорогах складає 3,5-3,75 метрів у залежності від їх призначення. На місцевих житлових вулицях і дорогах усіх населених пунктів ширина смуги руху складає 2,75 м Тобто, враховуючи, що смуга, по якій рухався ОСОБА_1 на своєму автомобільному транспорті знаходиться впритул до будинку резерву провідників та з огляду на ширину транспортного засобу місце зіткнення могло бути на відстані не більше 1,5- 2 метри.
Судом також були досліджені нормативно-правові документи Філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Харківська вагонна дільниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», які регулюють порядок маневрених робіт на коліях, в тому числі порядок проїзду через технологічні проїзди.
Так, наказом по Філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу Харківська вагонна дільниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Інструкцію Про порядок обслуговування організації руху на під`здній колії виробничого підрозділу Харківська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія «АТ «Укрзалізниця» (ПКВЧ-7), яка включає Технологічну інструкцію про порядок маневрової роботи на коліях, які передані у відання виробничого підрозділу ПКВЧ-7, що територіально знаходяться на ПТО Харків-сортувальний (Далі-Технологічна інструкція).
У відповідності до п. 2.12 Технологічної інструкції при осаджуванні состава пасажирських поїздів вагонами вперед складач поїздів повинен знаходитися в тамбурі пасажирського вагону, а в разі неможливості йти на безпечній відстані по міжколійю або узбіччям колії попереду вагонів, що осаджуються і стежити за сигналами маневрових світлофорів, положенням стрілочних переводів, відсутністю перешкод і людей на колії. Пунктом 2.18 Технологічної інструкції при перетинанні технологічного проїзду складач поїздів повинен проявити особливу увагу, зупинити маневровий состав, зійти з подніжки вагона, визначити умови безпечного руху, пройти переїзд по міжколійю і з безпечного місця дати вказівку машиністу на подальший рух. Окрім цього пунктом 3.11 Технологічної інструкції передбачено, що не доїжджаючи до переїзду або автопроїзду складач поїздів заздалегідь повинен зупинити рухомий склад, вийти на середину переїзду (проїзду), переконатися у відсутності транспортних засобів та сторонніх предметів в жалобах настилу проїзду. Після того, як маневровий состав перекриє переїзд (проїзд), складач поїздів зупиняє маневровий состав, становиться на підніжку першого за рухом вагону та дає команду машиністу на подальший рух.
В своїх показах ОСОБА_4 підтвердив, що пункти 2.12, 2.18 та 3.11 Технологічної інструкції не були ним, як складачем поїзду, виконані. До показів свідка щодо того, що він знаходився в безпосередній близькості до технологічного проїзду, суд відноситься критично з огляду на його пояснення Першому заступнику начальника виробничого підрозділу «Харківська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія «АТ Укрзалізниця» від 14.05.2025 р., де він зазначає, що не бачив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до технологічного проїзду. У вказаних поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що «При осаджуванні вагонів вперед від м.358 на 11 колію команд машиністу на зупинку перед технологічним проїздом не давав».
З наданого ОСОБА_1 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який містить фрагмент його розмови з ОСОБА_4 безпосередньо після ДТП вбачається, що складач поїзду не здійснював супровід вагонів, як це передбачено Технологічною інструкцією.
Суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.
Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Додані до протоколу докази не підтверджують наявність фактичних обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст.8Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі ст.9Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи до неї, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі. Крім того, відповідно до ст.17ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У зв`язку з цим відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлені мінімальні гарантії права на захист, кожний обвинувачений має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62Конституції України презумпції невинуватості.
Крім того, суд враховує положення частини 3 статті 62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суд -
постановив:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Суддя С.С. Балабай