Справа № 505/2035/25
Провадження № 3/505/1323/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.06.2025 р. суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІПН: НОМЕР_1 , не працюючу, яка проживає та зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 , 06 червня 2025 року о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме під час обстеження житлово-побутових умов були порушені санітарно-гігієнічні норми: брудно, сміття, відсутня постільна білизна, згідно акту обстеження від 06 червня 2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заперечень на протокол про вчинене адміністративне правопорушення не надіслала, хоча про його складання була обізнана. Вказане дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 самоусунулась від виконання процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому роблю висновок про можливість розгляду справи в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона вину за ч. 1 ст. 184 КУпАП визнає.

Вивчивши матеріали справи, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАД №459159 від 06 червня 2025 року, копію реєстрації ЄО №6462 від 06 червня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , копію паспорта ОСОБА_1 , копію свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , роздруківку ІІПС «Армор», суддя вважає оскільки у ОСОБА_1 скрутне матеріальне становище, вона не працює, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх і в Україні оголошено воєнний стан, тому необхідно визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Керуючись ст. 22 КУпАП, ст. 184 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосивши їй усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська