Справа № 592/9041/25
Провадження № 3/592/1995/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Зорік М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

22.05.2025 о 01:35 м. Суми, вул. Берестовська, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Hilux INVINCIBLE D-4D н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації і рухів. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest або прослідувати до медичного закладу категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ним порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце даного судового засідання повідомлений шляхом належним чином, про що мається його підпис в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Клопотань про відкладення судового засідання ним не подано, причини неявки не повідомлені.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У п. 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03.04.2008, Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Отже, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тому достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, а тому, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за відсутності будь-яких даних на підтвердження об`єктивної неможливості з`явитися в дане судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №337908 від 22.05.2025, складеним відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого цей огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого цей огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с.3);

- розпискою ОСОБА_1 ;

- довідкою про надання інформації щодо наявність факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року та про відсутність інформації про належність вищезазначеного транспортного засобу (а.с.6);

- копією постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7-8);

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських, які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно протягом року після вчинення 12.12.2024 порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ч.2 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.2, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.В. Зорік