Справа № 504/2115/25
Номер провадження 3/504/1289/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, головного сержанта 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатирем В.К. складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, згідно якого Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону під час вивчення стану законності та заходів щодо її забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (адреса місця дислокації у постанові не зазначається у зв`язку із введенням військового стану), у діях головного сержанта роти охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП. Встановлено, що 05.04.2025 о 19:00 год. сержант ОСОБА_1 перебував при виконані службових обов`язків у місці облаштування пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 146/83014096 від 05.04.2025 та тестом на алкоголь № 00000503 від 05.04.2025. Сержант ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з вмістом парів алкоголю 0,992 %0. Таким чином, в період з 19:00 год. 05.04.2025 до 08:00 год. 06.04.2025, сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді головного сержанта роти охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав обов`язки (самоусунувся від виконання обов`язків) головного сержанта роти охорони військової частини НОМЕР_1 , без поважних на те причин, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання 06.06.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином. 05.06.2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у АДРЕСА_2 з метою виконання службових обов`язків. (Докази проважності надасть у наступному судовому засіданні). В судове засідання, призначене на 20.06.2024 ОСОБА_1 не з`явився. 16.06.2025 до суду надійшло аналогічне попередньому клопотання ОСОБА_1 . У зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 03.07.2024, про що ОСОБА_1 повідомлений шляхом публікації відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також беручи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява № 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 по справі №910/9836/18, у якій зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

До поданих клопотань про відкладення судових засідань ОСОБА_1 не долучив доказів на обґрунтування обставини, що унеможливлюють прибуття до суду. Водночас, клопотання, яке надійшло до суду 16.06.2025 за вх. №13670 надіслано засобами поштового зв`язку із зазначенням адреси відправника в Одеській області, що ставить під сумнів повідомлення особи про його перебування в Донецькій області на час розгляду справи, починаючи від дати першого судового засідання 06.06.2025 до дати судового розгляду справи.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 ст. 172-15 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу серії про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП від 16.04.2025;

- матеріалами про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: копією протоколу ОД/ППС № 151 про військове адміністративне правопорушення від 05.04.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.04.2025.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , його майновий стан. Обставиною, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та обтяжуючих відповідальність обставин під час розгляду справи не встановлено. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова