Справа № 304/1736/24 Провадження № 3/304/67/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Перечин) Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , менеджера зі збуту ТОВ «Мові Хелс», громадянки України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 658048 від 07 липня 2024 року, того ж дня о 01.00 год у селі Т.Ремети по вулиці Центральній, 35, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Пасат, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак під час судового розгляду вину не визнавала, вказуючи на те, що алкогольні напої не вживає взагалі. Крім цього подавала суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому посилалася на те, що з інкримінованим їй правопорушенням категорично не згідна, оскільки алкогольні напої не вживала. Також вважає, що працівники поліції зупинили її безпідставно, при цьому вказали на перевищення нею швидкості, тоді як відповідного процесуального рішення стосовно неї не приймалося. Крім цього, після проходження нею тестування на стан сп`яніння, вона з результатом тесту не погодилася, а працівник поліції у свою чергу на її право пройти повторне тестування у лікарському закладі не вказав, чим порушив вимоги чинного законодавства. Просить суд врахувати, що за лікарським приписом приймає медичний препарат «Ременс», вживання якого й могло показати показник алкотестера, оскільки містить спирт. Відтак її вина не доведена поза розумним сумнівом, що виключає наявність факту правопорушення.

Присутня у судовому засіданні захисник адвокат Кузьма-Чепурнова К.І. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що їй інкриміноване. Протягом розгляду справи долучала додаткові документи, які наразі просила врахувати в якості доказів невинуватості її підзахисної.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані документи, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Зазначеними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених вищенаведених вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану містяться в пункті 3 вищевказаної Інструкції, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, а також у п. 4 ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За положеннями статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано що, 07 липня 2024 року о 01.00 год по вулиці Центральній у селі Тур`ї Ремети Ужгородського району Закарпатської області вона керувала транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат», р/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою перевірки обставин протоколу, в судовому засіданні переглянуто відеозапис події, на якому зафіксовано момент переслідування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час якого працівник поліції неодноразово підносив алкотестер «Алкофор 507» до рота ОСОБА_1 , вказуючи на те, що вона не вірно дує, пояснював як саме це робити «Так як надуваєте шарик!» та після неодноразової спроби продування прилад показує показник 0,42 ‰.

Отримавши показники алкотестера працівник поліції чомусь самостійно не оформляє адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 , а просить колегу, щоб той викликав інший патрульний автомобіль.

Поліцейські, які приїхали на вимогу колег, складають у патрульному автомобілі протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , після чого один з них виходить до неї, запитуючи: «Ти согласна з тим, що ти пройшла на приладі Драгер? Ти согласна? Согласна? Но підписуйся!», «Шо показало? 0,42?» «Но підписуй!», після чого ОСОБА_1 ставить у протоколі, де вказує поліцейський, свої підписи.

У свою чергу на переконання судді з`ясування питання щодо згоди/незгоди особи з результатами пройденого на місці зупинки огляду, має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких обставин надає можливість працівникам поліції запропонувати подальше проходження огляду у медичному закладі, а наявна згода водія з результатами проведеного огляду на визначення стану сп`яніння усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Натомість у даному конкретному випадку такі сумніви наявні та викладені у запереченні сторони захисту.

З наданих захисником документів видно, що з 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 проходила медикаментозне лікування за призначенням лікаря акушера-гінеколога, в тому числі препаратом «Ременс», вживання якого, згідно з інформацією КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради може призвести до позитивної проби видихуваного повітря з використанням технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі.

Крім того суддя враховує, що з відеозапису не вбачається наявність візуальних ознак будь-якого виду сп`яніння у ОСОБА_1 , а також розбіжності даних протоколу та долучених до нього доказів, зокрема те, що суть протоколу відображає проходження тестування із застосуванням приладу «Драгер», в той час як тест, що міститься у матеріалах справи приладу «Алкофор 507», що також чітко видно й на відеозаписі.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3, 4 розділу I цієї Інструкції.

За таких обставин суддя вважає, що працівниками поліції порушено процедуру направлення особи для проведення огляду, встановлену положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.