ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1259/25

Провадження № 33/820/393/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Григорука С.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 18 квітня 2025 р. о 16 год. 14 хв. в с.Пеньки вул.Дзерджинського, 49 Хмельницького району керував транспортним засобом мотоциклом Delta без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медзакладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 травня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Стверджує, що не вживав алкогольних напоїв за обставин зазначених у протоколі, матеріалами справи не підтверджується факт його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що висловлена працівником поліції така ознака сп`яніння, як тремтіння рук, не є ознакою алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що пройти тест на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а лише говорив про те, що він не згідний із фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, посилається на те, що працівник поліції на відеозаписі події вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, який йому у вину не ставився.

Таким чином, на його думку, провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Григорук С.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304464 від 18.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 18 квітня 2025р. о 16 год. 14 хв. в с.Пеньки вул.Дзерджинського,49 Хмельницького району керував транспортним засобом мотоциклом Delta без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медзакладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Dragеr Аlcotest 6810» (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2025 року, у якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та те, що він відмовився від проходження огляду (а.с.6).

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304464 від 18.04.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Dragеr, так і в найближчому закладі охорони здоров`я (а.с.7).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі, а не факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, твердження апелянта про те, що він не вживав алкогольні напої жодним чином, не впливають на кваліфікацію його дій, оскільки ОСОБА_1 інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису місця події, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння шкірного покриву обличчя, що давало підстави працівникам поліції вимагати у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.7).Також, суд виходить з того, що ознаки алкогольного сп`яніння, які виявляються у водіїв працівниками поліції після зупинки транспортного засобу обумовлені суб`єктивним сприйняттям працівників поліції, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам Інструкції.

Апеляційний суд відкидає твердження апелянта про те, що така ознака як тремтіння рук не є ознакою алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, виражене тремтіння пальців рук належить до ознак алкогольного сп`яніння. В той же час, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304464 від 18.04.2025 року у ОСОБА_1 були виявлені та зафіксовані інші ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння шкірного покриву обличчя (а.с.1).

Твердження апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки із відеозапису місця події вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово у встановленому законом порядку пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній відповідав, що не згідний з тим, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було розцінено працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.7), з чим також погоджується і апеляційний суд. Зафіксовану на відеозаписах інформацію апеляційний суд вважає достатньою та такою, що підтверджує обставини, що мають значення для справи і узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Також апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівник поліції озвучив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, який йому у вину не ставився, оскільки як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був складений саме за ст. 130 ч.1 КУпАП, який і був предметом розгляду в суді першої інстанції. Апеляційні твердження захисту про те, що він вживав алкоголь після його зупинки працівниками поліції, тому інкриміноване йому обвинувачення за ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, суд відкидає, оскільки виходячи з відеозапису з місця події такі обставини відбувалися вже під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідно після виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 6 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: