Справа № 509/2437/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 165525 від 02.05.2025 року та доданих до нього матеріалів вбачається, що?02.05.2025 року о 11:00 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , в Великодолинському ліцеї №1, гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню свої неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось у перебуванні останньої в стані алкогольного сп`яніння під час освітнього процесу в вказаному навчальному закладі.

Відповідальність від ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачена ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, була сповіщена про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді своєї справи.

Розглянувши матеріали справи, суд, вважає необхідним провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1?ст. 184 КУпАП?адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2?ст. 184 КУпАП?адміністративна відповідальність передбачена за ті самі дії (передбачені ч. 1?ст. 184 КУпАП), вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 2?ст. 184 КУпАП, може бути лише постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1?ст. 184 КУпАП, що набрала законної сили.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2?ст. 184 КУпАП, не додано доказів, які б свідчили про вчинення нею дій, передбачених ч. 1?ст. 184 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, то підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.184КУпАП?немає.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.2 КУпАП не доведена та в діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.2 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись 184, 247, 252, 256, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч.1?ст. 247 КУпАП?в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2?ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Спічак В.О.