1Справа № 335/2159/25 3/335/792/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253413 від 22.02.2025, відповідно до якого 21.02.2025 року о 22 год. 48 хв. в м. Запоріжжя вул. Південно Українська, 7, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen SpaceTourer, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Також, до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253382 від 21.02.2025, відповідно до якого 21.02.2025 року о 22 год. 47 хв. в м. Запоріжжя Леоніда Жаботинського, 19, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Citroen SpaceTourer, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.06.2025 справи за вказаними протоколами були об`єднані в одне провадження в порядку ст. 36 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 21.03.2025, 09.04.2025, 05.05.2025, 15.05.2025, 30.06.2025, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, як шляхом направлення SMS - повідомлень про виклик до суду за номером мобільного телефону, який наявний в матеріалах справи, та згідно довідок про доставку SMS, SMS - повідомлення про виклик у судові засідання доставлене завчасно до судових засідань, про причини неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи наявні документи з яких встановлено, що інтереси ОСОБА_1 у вказаній справі захищає адвокат Приладишева Н.Г., яка ознайомлювалася з матеріалами вказаної справи та тричі подавала клопотання про відкладення судових засідань з розгляду вказаної справи, які були задоволені суддею.

09 квітня 2025 року адвокат Приладишева Н.Г. подала до суду письмові заперечення, у яких зазначила, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, відеозапис подій, що міститься в матеріалах справи, не підтверджує наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також факту його відмови від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Натомість, згідно з відеоматеріалами, ОСОБА_1 висловлював згоду проїхати до медичного закладу, однак працівники поліції відповідних дій не вчинили. Крім того, представник зазначила, що формулювання в протоколі про виявлені ознаки сп`яніння («млява мова») не відповідає затвердженій Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння. У зв`язку з викладеним, представник просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказані обставини, зокрема участь захисника Приладишевої Н.Г. у справі про адміністративне правопорушення свідчить про те, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та про місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та про день, час і місце розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частина 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме:

-відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253413 від 22.02.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом порушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме: за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу;

-відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253382 від 21.02.2025, який у свою чергу складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що згідно ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 21.02.2025 року на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими у нього ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова, виражене тремтіння пальців рук;

-рапортом співробітника поліції, в якому зазначено, що під час несення служби, по проспекту Соборному в м. Запоріжжя о 22 год 47 хв. співробітником поліції було виявлено транспортний засіб Citroen SpaceTourer, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив вимоги пункту 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України. На законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовного пристрою, водій не зреагував та продовжив рух, чим вчинив порушення вимог пункту 2.4 Правил дорожнього руху України. Зазначений транспортний засіб було зупинено за адресою: вулиця Леоніда Жаботинського, 19. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом стосовно водія було складено адміністративну постанову серії ЕНА №4124151 та протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253413, ЕПР1 №253382.

-інформаційною довідкою щодо архіву порушень та таблицею «Адміністративна практика», відповідно до яких у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія НОМЕР_2 від 24.03.2023 та відсутня повторності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП;

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому чітко видно дії поліцейського щодо зупинки транспортного Citroen SpaceTourer, державний номерний знак НОМЕР_1 , яку поліцейський здійснив за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовного пристрою, проте водій останнього не зупинився, продовжив рух далі по проспекту Соборному, після чого звернув на вулицю Леоніда Жаботинського, де зупинився лише після того, як заїхав у тупикову ділянку дороги, де подальший рух транспортного засобу був неможливий;

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння 01:16:00 (фактичного часу відеозапису), яка була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства та під час якої водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу 01:16:26 (фактичного часу відеозапису) та у медичному закладі у лікаря нарколога 01:17:00 (фактичного часу відеозапису). При цьому поліцейський неодноразово роз`яснювалися права, порядок проведення огляду та відповідальність за відмову від його проходження, на що ОСОБА_1 реагував агресивно та виражався нецензурною лайкою в бік співробітників поліції.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України встановлений п. 2.5 ПДР України обов`язок водія пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є безумовним та беззастережним, тобто водій, виконуючи згадані вимоги ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд на першу вимогу поліцейського.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Разом з тим, як вбачається із відеозапису події на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 не погоджувався.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, викладені в запереченнях захисника, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Відтак, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду в суді, і в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Таким чином, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Зокрема, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

При цьому, суд, також враховує, що сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного та враховуючи, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у вчиненні якого судом встановлено вину ОСОБА_1 , відбулися 21.02.2025 року, адміністративні правопорушення не є триваючими, та на час розгляду справи сплинули строки для накладення адміністративного стягнення, то суд вважає необхідним визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і закрити провадження у даній справі у зв`язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, як передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13, 24-1, 34, 51, 268, 277, 283-285 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно зст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.І. Рибалко