КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/2896/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.,

за участі адвоката Конюшка Д. Б., в інтересах ОСОБА_1 , захисника Халупка В. М., в інтересах ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Святошинського районного суду міста Києва

у складі судді Бандури І. С.

від 11 квітня 2025 року

у справі № 759/591/25 Святошинського районного суду міста Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

На дану постанову 21 квітня 2025 року адвокат Конюшко Д. Б., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною в настанні ДТП, але справу закрити у зв`язку з спливом терміну притягнення особи до відповідальності.

Апелянт вказував, що закриваючи провадження у справі по нереабілітуючим підставам суд першої інстанції не встановив вину особи, яка притягається.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Конюшко Д. Б., в інтересах ОСОБА_1 , підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Захисник Халупко В. М., в інтересах ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив, просив постанову суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 196488 від 14.12.2024, 14.12.2024 о 18 год. 35 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «KIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Великій Кільцевій дорозі у напрямку Одеської площі в м. Києві, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміни, при перелаштуванні не надала перевагу в русі автомобілю «AUDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перелаштуватися, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.3 б), 10.3 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 196488 від 14.12.2024 - ОСОБА_2 свою винну визнала.

В матеріалах справи також міститься схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.12.2024, яка є додатком до протоколу, в якій графічно зафіксовано місце зіткнення та напрямок руху автомобілів (а.с. 3).

Постановою судді від 04.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було призначено судову авто-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

20.03.2025 до суду першої інстанції повернулись матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1838/25-52 від 10.03.2025, з причин, викладених у дослідженні, у категоричній формі встановити дії кого з водіїв були у причинному зв`язку із виникненням пригоди (призвели до дорожньо-транспортної пригоди), з технічної точки зору, неможливо.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі не може погодитись з огляду на таке.

Із пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції відразу після ДТП вбачається, що він 14.12.2024 о 18 год. 35 хв. керував автомобілем «AUDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Київ по вул. Велика Кільцева в четвертій смузі по головній дорозі. З другорядної дороги виїхав автомобіль «KIA», державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись на розворот і в результаті чого сталося зіткнення.

Із пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції відразу після ДТП, вбачається, що вона 14.12.2024 о 18 год. 35 хв. керувала автомобілем KIA», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Велика Кільцева, спробувала перелаштуватись з другорядної дороги для розвороту, але не пропустила автомобіль «AUDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , який швидко рухався по дорозі, що призвело до зіткнення.

Відповідно до п. 2.3. б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розділ 34 ПДР України містить позначення та опис дорожньої розмітки, якою мають керуватися водії.

Розмітка 1.13 відповідно до ПДР України позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою.

Пункт 10.3 Правил дорожнього руху (ПДР) України визначає, що при перестроюванні водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються попутно по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. У разі одночасного перестроювання, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2024 чітко вказує, що ОСОБА_2 при перелаштуванні не надала перевагу в русі автомобілю «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перелаштуватися. Це підтверджується також її власними поясненнями.

Також, особисте визнання вини ОСОБА_2 , зафіксоване належним чином у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2024, є важливим доказом у справі про адміністративне правопорушення та слугує підтвердженням її усвідомлення порушення ПДР.

У діях водія ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Разом з тим, пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1 ст.274 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16, від 16 квітня 2019 року у справі №927/623/18.

Отже, аналіз положень ст.38 та п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була б відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).

З урахуванням наведеного встановлення вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а відтак постанова судді суду першої інстанції, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення підлягає зміні, зокрема шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова