ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7415/25Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/335/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Бочана І.П.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 05.04.2025 о 00:15 в м. Тернополі, вул. Київська, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає ситуації, порушення мови, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає вказану постанову необґрунтованою та безпідставною і такою, що підлягає до скасування.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що працівниками поліції недотримано порядку проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, який регламентований нормативно-правовими актами.

Апелянт стверджує, що працівниками поліції йому не було повідомлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, визначених п.3 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також на місці зупинки працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

На переконання апелянта, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності та спростовують відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, з якого не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у нього.

Вважає, що суд першої інстанції помилково посилається на протокол про адміністративне правопорушення №423696 за ст.185 КУпАП, як на доказ його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки постановою судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/7589/25 провадження відносно нього за ст.185 КУпАП закрито.

Звертає увагу суду, що він заявляв свою вимогу про проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак йому було незаконно відмовлено в цьому.

Також вважає, що працівники поліції порушили його право на юридично допомогу при складанні адмінматеріалів щодо нього.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Бочана І.П., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291147 від 05 квітня 2025 року, 05.04.2025 о 00:15 в м. Тернополі, вул. Київська, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає ситуації, порушення мови, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі, а доводи апелянта з цього приводу є безпідставними.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, як правильно встановлено місцевим судом, оглянутим відеозаписом зафіксовано події, з яких вбачається: виявлення одразу після зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_1 ; озвучення причини зупинки транспортного засобу порушення комендантської години та технічна несправність автомобіля; водій ОСОБА_1 почав відходити від місця зупинки транспортного засобу та, попри вимогу поліцейського зупинитися, почав втікати; останнього було затримано та повідомлено про доставляння його у відділення поліції для складення адміністративних матеріалів (23:43 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); під час доставляння до відділення поліції працівник поліції повідомив, що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів: «для чого ви це робите, нащо мені проходити огляд, якщо я не п`яний» (24:05 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); прибувши до відділення поліції, ОСОБА_1 просив у працівників поліції забезпечити участь адвоката (30:17 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); після чого поліцейські надали ОСОБА_1 право скористатися правовою допомогою, зокрема останній здійснив телефонні дзвінки своєму адвокату та неодноразово повідомив працівників поліції, що його захисник направляється до нього; про своє затримання відмовився повідомляти близьких родичів, вказавши, що чекає лише свого адвоката; працівник поліції повідомив ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці затримання, так і в медичному закладі (47:00 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску), на що ОСОБА_1 відповів: «ні, дякую, чого я маю проходити» (47:17 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що фіксує його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «звичайно, звичайно» (47:32 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що його відмова фіксується на відеокамеру, на що ОСОБА_1 відповів: «без питань»; працівник поліції запитала, чи може ОСОБА_1 надати дані свого адвоката, на що ОСОБА_1 відповів: «не можу, зараз приїде» (47:41 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі права на правову допомогу, та ст. 63 Конституції України (51:14 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); пізніше з Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги прибула адвокат Підкова І.Р., однак затриманий ОСОБА_1 повідомив, що нікого не викликав та відмовився від цього адвоката, повідомивши, що після комендантської години приїде його адвокат (01:25:19 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску); оголошення йому змісту протоколу; після чого ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру в медичному закладі (01:43:34 запису відеофрагменту «export-cxkoq» на диску), на що поліцейський роз`яснив йому, що він вже відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд зазначає, що відеозаписом об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку проведення огляд на стан сп`яніння, з тих мотивів, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то вони є непереконливі і необґрунтовані.

Характер поведінки ОСОБА_1 та манера його спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, спростовує доводи апелянта щодо наміру пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а навпаки - підтверджує відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Окрім того, на думку суду, закриття провадження у справі за ст.185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, не перешкоджає суду першої та апеляційної інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, дослідити законність дій працівників поліції щодо фіксації правопорушення, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо порушення права на захист ОСОБА_1 , зокрема, що йому не надано можливості скористуватися правом на правову допомогу є безпідставними.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, в тому числі, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказана правова норма регламентує право на юридичну допомогу адвоката безпосередньо при розгляді справи, розгляд якої, в даному випадку проводився судом першої інстанції.

Разом з тим, як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_1 , при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було надано можливість зателефонувати адвокату, а також, з урахуванням того, що адвокат, якому телефонував ОСОБА_1 , не міг прибути у відділення поліції до завершення дії комендантської години, поліцейськими забезпечено участь адвоката з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги

В подальшому, ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, залучив адвоката для участі щодо розгляду справи в суді першої інстанції, який представляв його інтереси.

З огляду на викладене, стверджувати про порушення права на захист ОСОБА_1 , як про це ставить питання сторона захисту під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції підстав не вбачає.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з порушенням норм матеріального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи захисника надані в судовому засіданні суду першої інстанції, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя