Дата документу 30.06.2025Справа № 554/28/25
Провадження № 3/554/138/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Бовдира С. І., секретаря судового засідання Коростельової В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності згідно з постановою серії ЕНА № 3708644 від 22 грудня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2024 року, приблизно о 07:36 год, в м. Полтаві по вул. Європейській, 113 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. В його інтересах в судових засіданнях бере участь захисник.

ОСОБА_1 надав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, за яким він притягується до відповідальності. Стверджує, що він не порушував Правил дорожнього руху. А в той час, що зазначено в протоколі, а саме 21 грудня 2024 року о 07:36 год взагалі не керував транспортними засобами. Автомобіль Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить його дружині ОСОБА_2 22 грудня 2024 року вранці він перебував у салоні припаркованого автомобіля у відведеному для цього місці перед зупинкою Панаса Мирного біля будинку № 113 по вул. Європейській. Там він чекав на свого напарника водія ОСОБА_3 , з яким вони мали їхати на вказаному автомобілі у справах. Приблизно о 09:40 год ОСОБА_1 спав у автомобілі, прокинувся від того, що автомобіль закипів та приїхала пожежна служба. Люди на зупинці подумали, що автомобіль загорівся. Пожежні, зрозумівши, що автомобіль не горів, - поїхали з місця події. Після цього прибули працівники поліції та почали вимагати в нього документи, на що він погодився, надавши свій паспорт громадянина України. Потім працівники поліції стали вимагати документи на автомобіль, водійське посвідчення та страховий поліс. ОСОБА_1 відмовився, оскільки його ніхто не зупиняв, автомобіль не рухався, а тому він не являвся у той момент водієм, у зв`язку з чим вважає, що працівники поліції не мають права вимагати для перевірки ці документи. На це поліцейські почали говорити, що він наїхав на бордюр, однак це було неправдою, оскільки автомобіль взагалі не рухався. Більше того, працівники поліції впевнились, зателефонувавши власнику ТЗ, що він автомобіль не викрадений. Далі, не зважаючи на його клопотання про роз`яснення прав та бажання скористатися правовою допомогою, працівники поліції відмовили в цьом, а після цього винесли постанову про ненадання документів. Також склали протокол про те, що нібито він день тому 21 грудня 2025 року керував ТЗ із ознаками сп`яніння. ОСОБА_1 з цим не погодився і про це зазначив у протоколі. Поліцейський йому сказав, що вони складають виключно протокол, а пояснення, права, захист, адвокати і т.ін. це потрібно залишити для суду, і саме в суді при розгляді їх подавати. На підставі викладеного, просить закрити провадження, оскільки він нічого не вчиняв (а. с. 19).

Захисник у судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надав на адресу суду письмове клопотання та доповнення до нього, в яких сторона захисту заперечує щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2024 року та вважає, що вину ОСОБА_1 у його вчиненні абсолютно не було доведено, а працівниками поліції грубо порушено норми КУпАП. Захисник просить не враховувати зазначений протокол як доказ у справі, оскільки він являє собою процесуальний документ, який засвідчує певне порушення та є підставою для подальшого провадження. Цей протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить явно неправдиву інформацію, зокрема, в ньому зазначено про те, що 21.12.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Тобто, за цим протоколом більше ніж добу тому (21.12.2024) ОСОБА_1 керував, а наступного дня (22.12.2024) поліцейський побачив ознаки та склав протокол про адміністративне правопорушення. Захисник вважає такі дії абсурдними, оскільки поліцейський вніс до протоколу неправдиві відомості, які жодним чином не перевіряв та не надав тому жодного доказу. 21 грудня 2024 року о 07:36 год ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом. В самому ж протоколі зафіксоване пояснення ОСОБА_1 , який зазначив, що він не погоджується з протоколом, оскільки не керував транспортним засобом, а перебував у припаркованому автомобілі. У цьому випадку працівники поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб, автомобіль не рухався, був припаркований. Натомість, щодо факту керування транспортним засобом працівниками поліції до матеріалів справи не надано доказів та їх взагалі не існує і бути апріорі не може, оскільки автомобіль не рухався. З огляду на ці обставини, ОСОБА_1 , який спав в автомобілі, не можна вважати водієм, а тому в працівників поліції 22 грудня 2024 року не було підстав для перевірки документів у нього, бо вони транспортний засіб не зупиняли і не були свідками його руху. Тому, захисник вважає, що якщо автомобіль стоїть (не у випадку його зупинки на вимогу інспектора ДАІ), а людина перебуває в автомобілі в стані сп`яніння, то складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає взагалі. ОСОБА_1 надав на вимогу працівника поліції паспорт громадянина України, тим самим посвідчивши свою особу, а оскільки він не керував транспортним засобом, то і обов`язку надати документи на транспортний засіб та посвідчення водія в нього не було, тоді як у поліцейського таке право вимагати не виникало. Жодних доказів того, що станом на 07:30 год 21 грудня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння в поліцейських немає та до суду такі докази надані не були. Оскільки ОСОБА_1 не був водієм, то в нього не було і обов`язку погодитись або відмовитись від проходження оглядів на стан сп`яніння. Положення Інструкції регулюють порядок виявлення ознак алкогольного чи іншого сп`яніння лише у водіїв, а тому застосовувати їх до ОСОБА_1 неможливо. А те, що він керував автомобілем пів дня тому - не відносить його до категорії водіїв у вказаній ситуації. Крім того, захисник, з покликанням на судову практику, зазначає, що керуванням транспортним засобом є умисне вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу. Вважає, що у такому разі докази мають свідчити лише про дві обставини одночасно: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння, чого у цій справі, на думку захисника, немає. Таким чином, наголошує на відсутності ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.9а, а відповідно й ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також в матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис працівників поліції, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. На представлених суду відеозаписах не зафіксовано рух автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 та будь-яких інших дій, які б вкаували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Більше того, взагалі відсутній рух транспортного засобу та відомості про зупинку, працівники підійшли до нерухомого автомобіля. Таким чином, захисник стверджує, що докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На підставі викладеного, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а. с. 20-24, 52-56).

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктами 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) .

За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 202531 від 22 грудня 2024 року, що складений стосовно ОСОБА_1 (а. с. 1), доданою до вказаного протоколу карткою обліку адміністративного правопорушення (витяг з ІКС ІПНП підсистеми Адмінпрактика) а. с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним о 12:41 год 22 грудня 2024 року, в якому зазначені ознаки сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, цьому ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився і такий огляд не проводився (а. с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 22 грудня 2024 року, який працює приймальником автотранспорту на стоянці, та пояснив, що він заступив на зміну 22 грудня 2024 року, цього ж дня (22.12.2024, приблизно о 07:35 год) ним був відмічений виїзд автомобіля Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_3 , який заїхав на стоянку 21 грудня 2024 року о 18:15 год, про що свідчить запис в журналі обліку автотранспорту (а. с. 5);

- згідно з рапортом командира взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області від 22 грудня 2024 року ОСОБА_5 зазначено, що під час несення служби в екіпажі Алтей 152 22 грудня 2024 року, приблизно о 09:40 хв, на службовий планшет надійшло повідомлення про задимлення автомобіля за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 113. Прибувши на місце події встановив, що там перебував водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спілкування з яким поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук. В ході з`ясування всіх обставин події поліцейським було встановлено з пояснень охоронця приватного паркувального майданчика, що ОСОБА_1 виїхав з майданчика приблизно о 07:35 год і також мав ознаки сп`яніння, що підтверджується зібраними поліцейським відеозаписами з камер відеоспостереження паркувального майданчика, а також відеокамер системи Безпечне місто. З огляду на фактичні дані, які було встановлено патрульним поліцейським, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 202531 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 7);

- згідно з довідкою від 23 грудня 2024 року, складеною відділом АП УПП в Полтавській області, встановлено, що ОСОБА_1 , 13.01.1981 відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру МВС отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 19 грудня 2001 року категорій А, В та С (а. с. 8);

- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейського № № 468912, 473417, 468835, відеозаписів з системи Безпечне місто, камер відеоспостереження стоянки, зафіксованих на технічних (оптичних) носіях інформації, долучених до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, з яких об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт того, що транспортний засіб автомобіль RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 22 грудня 2024 року, приблизно о 07:36 год залишив територію паркувального майданичка по вул. Європейській, 113 в м. Полтаві.

Також вищевказаними відеозаписами з нагрудної камери поліцейського об`єктивно підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а. с. 4).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та зібраними доказами у їх сукупності.

Також відомості наведених відеозаписів дозволяють судді констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення огляду та відповідних процесуальних дій під час оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас суддя вважає, що незначні процесуальні порушення не впливають на наявність вини особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, з відеозапису фіксації є очевидним, що рівень суттєвості таких порушень недостатній для спростування висновку про наявність свідомої відмови особи від проходження огляду.

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас суддя вважає, що вказана захистом версія подій про те, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, а лише очікував напарника у салоні автомобіля, є вкрай недостовірною, оскільки автомобіль приблизно о 07:36 год залишив паркувальний майданчик, пересувався містом та опинився на прилеглій зоні по вул. Європейській 113, м. Полтава, після чого в цьому автомобілі сталося задимлення. Як наслідок, на місце події за викликом громадян прибули працівники ДСНС, патрульної поліції та виявили саме ОСОБА_1 , а не будь-яку іншу особу. Водночас стороною захисту не зазначено і не доведено, що вказаним транспортним засобом керував хто-небудь інший, а не ОСОБА_1 . Тому, суддя наголошує на тому, що ані наведена захистом версія подій, ані будь-яка інша, на думку судді, не сягає навіть мінімального рівня імовірності, якщо б така версія могла існувати, напротивагу тому, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у вказаний вище день та час.

Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи безальтернативність санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необхідним накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко