Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/424/25
Провадження № 3/670/176/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 126 КУпАП, в присутності законного представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2025 серії ЕПР1 № 348281, 01.06.2025 о 16 год 00 хв в с. Дружба по вул. Новгородська неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом марки MUSSTANG MT110-2 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу поліції вбачають порушення вимог п. 2.1. а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Діяння ОСОБА_1 особи територіального органу поліції кваліфікували за ч. 2 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 та його законному представнику ОСОБА_2 роз`яснені в судовому засіданні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно керував мотоциклом, який придбав нещодавно, не маючи посвідчення водія, оскільки ще його не отримував. На даний час навчається в державному закладі на тракториста. На дорогу загального користування з другом не виїжджали, їхали лише полем на риболовлю.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що її син є інвалідом з дитинства, вони є багатодітною сім`єю, просила суворо його не карати, вину він свою визнає повністю та усвідомлює протиправність своїх дій. Наразі він проходить відповідні курси для отримання посвідчення водія. Мотоцикл, яким здійснював керування її син він придбав недавно, сам збирав кошти на його купівлю та ремонтував його самостійно. Їхали вони зі своїм другом по польовій дорозі, на дорогу загального користування вони не виїжджали. Дане правопорушення вчинив вперше.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з вимогами п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з повідомленням сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №90704/121/119/125/101-2025 від 03.06.2025 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 348281 від 01.06.2025 власником транспортного засобу мотоцикл марки MUSSTANG MT110-2 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Згідно з відеофайлами із нагрудної камери поліцейського, які містяться на DVD-R диску в матеріалах справи та були безпосередньо досліджені судом, зафіксовано як ОСОБА_1 зазначає, що посвідчення водія немає, наразі проходить навчання для отримання посвідчення, каталися з другом по польовій дорозі, шкоди ніякої не спричинили.

В письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 01.06.2025 в с. Дружба керував мотоциклом без посвідчення водія, оскільки такого не отримував.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомості, які б піддавали сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі відсутні.

Беручи до уваги зазначене вище, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 348281 від 01.06.2025; записом із відеофіксацією події; особистими поясненнями ОСОБА_1 та його законного представника.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та доводять факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні обґрунтовані сумніви у винні ОСОБА_1 .

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із приписами ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставина, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП вчинення правопорушення неповнолітнім, щире розкаяння винного.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, але враховуючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім і не має самостійного заробітку, правопорушення вчинив вперше, є інвалідом з дитинства, є дитиною з багатодітної сім`ї, на даний час проходить курси з водіння, керування здійснював на польовій місцевості поза дорогою для руху транспортних засобів загального користування, а тому суд, зважаючи на характер вчиненого правопорушення та особу неповнолітнього, який щиро кається у скоєному правопорушенні, приходить до висновку, що відповідно до ст.13, 24-1 КУпАП до неповнолітнього ОСОБА_1 може бути застосований захід впливу у виді попередження.

Відповідно до ч. 1ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення не накладається адміністративне стягнення, а щодо неї застосовується захід впливу, то судовий збір з неї не підлягає стягненню.

Керуючись ст. 13, 24-1, 126, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Є. Голуб