Справа 362/2202/25
Провадження 3/362/1061/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2025 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП

встановив:

17.03.2025 о 15:50 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області, в/м-11, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 та, у порушення п. п. 2.3б, 10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху, а саме розвороту не переконався, що це буде безпечно, у результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також 17.03.2025 о 15:50 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області, в/м-11, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 та, у порушення п. 2.10а ПДР України, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ЕПР 1 № 274141 від 17.03.2025 17.03.2025 о 15:50 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області, в/м-11, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 та, у порушення п. п. 2.10є, ПДР України після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковано за ст. 124, ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факт вчинення ним ДТП за залишення місця пригоди, всій вчинок пояснив тим, що не відчув зіткнення, оскільки вживав алкогольний напій. Наголосив, що алкоголю вживав небагато.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кравченко Д.В.. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1859484 від 01.04.2025 та договору про надання правової допомоги від 30.03.2025) не заперечував факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КупАП. Водночас звернув увагу суду на невірність кваліфікації діяння ОСОБА_1 з огляду на те, що ОСОБА_1 хоч і в невеликій кількості, але вживав алкоголь, потім керував автомобілем і скоїв ДТП. Просив суд перекваліфікувати діяння ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо протоколів за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП захисник вказав, що ОСОБА_1 навіть не зрозумів, що скоїв ДТП, на його автомобілі відсутні будь-які пошкодження. Просив суд суворо не карати ОСОБА_1 , з огляду на скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 просив суд розстрочити суму штрафу рівними частинами на строк десять місяців, оскільки сплата штрафу одноразовим платежем не взмозі.

З ініціативи сторони захисту до суду викликався свідок ОСОБА_2 , який в судове засідання не прибув. при цьому скерував до суду заяву, про неможливість прибути в судове засідання, наданні показання працівникам поліції підтримує в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд установив таке.

Щодо протоколів серії ЕПР 1 № 274141 від 17.03.2025 за ст. 124 КУпАП та серії ЕПР 1 № 274118 від 17.03.2025 за ст. 122-4 КУпАП

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 2.3б ПДР України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

На думку суду, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: фактичними відомостями, викладеними в протоколі серії ЕПР 1 № 274141 від 17.03.2025 та протоколі серії ЕПР 1 № 274118 від 17.03.2025, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди зі схематичним розміщенням транспортного засобу у момент прибуття працівників поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.03.2025, де вказує, що став свідком наїзду автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , на припаркований автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , потім цей водій покинув місце ДТП; даними електронного рапорту інспектора сектору адміністративної практики ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Засухи Т.В. від 18.03.2025, за яким від заявника надійшла заява про те, що він став очевидцем як автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхав з місця події. Підозрює, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом, порушив ПДР України та допустив наїзд на припаркований автомобіль, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП.

Щодо протоколу серії ЕПР 1 № 274129 від 13.03.2025 за ч. 4 ст. ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення .

Положення ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Так, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 та, у порушення п. 2.10є, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. Зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення - частина 4 статті 130 КУпАП.

Водночас суд зауважує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Однак доказів наведеного суду не надано, тобто у суду відсутня інформація про факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, оскільки матеріали адміністративної справи не містять інших доказів цьому.

Натомість згідно з пояснень захисника та наявних при матеріалах письмових пояснень свідка, електронного рапорту поліцейського водій ОСОБА_1 керував та вчинив дорожньо-транспортну пригоду з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У силу ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням установлених обставин суд, не погіршуючи становище ОСОБА_1 , доходить висновку про перекваліфікацію його дій із ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд вважає, що вона підтверджується поясненнями його захисника, наданими в судовому засіданні, та матеріалами справи, зокрема:

-зокрема: фактичними відомостями, викладеними в протоколі серії ЕПР 1 № 274129 від 17.03.2025;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак він не був проведений через його відмову. Крім того у графі з результатами згоден зазначено « ОСОБА_1 » та проставлено короткий підпис;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2025, яке не реалізовано через відмову ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , за яким він став свідком вчинення водієм автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено наїзд на припаркований автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишення місця пригоди;

-даними електронного рапорту інспектора сектору адиміністратвиної практики ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Засухи Т.В. від 18.03.2025. за яким від заявника надійшла заява про те що він став очевидцем як автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхав з місця події при цьому підозрює, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Водночас відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як уже зазначено вище, судом у межах строку накладення адміністративного стягнення неодноразово уживалося усіх заходів для судового розгляду, однак на момент розгляду справи ці строки закінчились.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29.04.2020 (справа № 686/4557/18) констатовано, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що суд вжив усіх можливих процесуальних заходів для розгляду справи у межах строку притягнення до адміністративної відповідальності, з часу вчинення адміністративного правопорушення минуло більш ніж три місяці, а тому провадження у справах за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю.

Щодо клопотання захисника про розстрочку призначеної суми штрафу рівними частинами на строк десять місяців.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи клопотання захисника про розстрочення виконання постанови, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.052008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), приходить до висновку, що дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання і з урахуванням обставин та майнового стану ОСОБА_1 , наявність ряду хронічних хвороб, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком 10 (десять) місяців, рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33-34, 36, 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/2202/25 (провадження № 3/362/1061/25), № 362/2203/25 (провадження № 3/362/1062/25) та № 362/2204/25 (провадження № 3/362/1063/24) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі № 362/2202/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Розстрочити виконання цієї постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. на строк десять місяців рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 про його обов`язок повідомляти Васильківський міськрайонний суд Київської області про здійснення сплати частини суми штрафу шляхом пред`явлення оригіналу відповідного документа.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко