ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/1467/25 Головуючий 1 інстанції: Каращук Т.О.
Провадження №33/818/803/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Токар А.В.,

- захисника Майорова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Майорова С.В. на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 22 лютого 2025 року о 23-05 год. ОСОБА_1 в м.Лозова по вул.Привокзальній, 4, керував автомобілем «ВАЗ 211140», д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком КНП «Лозівське ТМО» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №83, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Майоров С.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки прилад «АлкоФор 307» має межі допустимої похибки в робочих умовах, що становить плюс 0,05 мг/дм3. Вказав, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не врахував, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія. Зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводився спеціальним технічним засобом «АлкоФор 307», а не «Драгер» як вказав суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Майоров С.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколупро адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254195 від 22 лютого 2025 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану аклогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №83 від 22 лютого 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; постановою серії ЕНА №4131186 від 23 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; рапортом ст.інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області О.Лисенка; розпискою ОСОБА_2 ; даними відеозаписів з місця події від 22 лютого 2025 року.

Доводи захисника про неперебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки прилад «АлкоФор 307» має межі допустимої похибки, не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор «АлкоФор 307» Q пройшов повірку 20 вересня 2024 року (а.с.47). Тобто з моменту останньої повірки пройшло п`ять місяців, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням Інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З листа КНП «Лозівське ТМО» №92 від 02 квітня 2025 року та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що клопотань від ОСОБА_1 про проведення лабораторного дослідження біосередовища на підтвердження або спростування стану алкогольного сп`яніння, не надходило (а.с.43).

Крім того, судового рішення, який спростовує висновок КНП «Лозівське ТМО» №83 від 22 лютого 2025 року та підтверджує незаконність дій лікаря ОСОБА_3 при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Майровим С.В. не надано, і матеріали справи їх не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на невірне зазначення в постанові суду назви спеціального технічного засобу за допомогою якого проводився ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки це є суто технічною опискою, яка не впливає на суть прийнятого рішення та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення основного стягнення у виді штрафу з додатковим обов`язковим видом стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що униможливлює призначення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд не має законних підстав призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Майорова С.В. залишити без задоволення, а постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня