Справа №: 634/70/25
Провадження № 3/634/69/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року, суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П., захисника Головко В.В., розглянувши в режимі відеоконференції, в сел. Сахновщина Харківської області справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225256 від 19.01.2025 року ОСОБА_1 19.01.2025 року о 21 год 45 хв. на вул. Полтавська в сел. Сахновщина, керував транспортним засобом «ВАЗ212140», д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, захисник Головко В.В. вважала за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Захисник Головко В.В. у судовому засідання зазначила, що з наявного в матеріалах провадження відеозаписів, які надані поліцейським в різний період часу розгляду справи в суді, які зроблені з власних засобів та з бодікамер не вбачається відомостей щодо керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом. Також, з аудіо/відеозаписів вбачається, що перший контакт поліцейських та ОСОБА_1 відбувся коли транспортний засіб був в нерухомому стані, а отже ОСОБА_1 не виконував функції водія, а проводив своє дозвілля на власний розсуд. Працівники поліції, використовуючи юридичну необізнаність ОСОБА_1 , використовуючи своє службове становище, почали проти волі заставляти ОСОБА_1 проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, порушуючи його право на захист, конституційні права. Також зазначила, що надані до суду відеозаписи мають безліч нарізів, відсутня безперервна аудіо/відеозйомка, яка має ознаки монтажу, порушена фіксація часового поясу, постійно години змінюються у зворотному напрямку, що говорить про те, що даний доказ має наявні ознаки стороннього втручання. На думку захисника, якщо не було забезпечено безперервності у запису, то працівники поліції повинні були запросити двох свідків. Також зазначила, що під час перегляду відеофайлів, один з них не відтворювався, у зв`язку з чим викликано в судове засідання працівника поліції, який додатково надав відповідний відеозапис та не зміг пояснити чому вказаний відеозапис не було додано разом з протоколом, говорив все тільки не те, що запитував захисник. На даному відеозаписі вона не побачила свого клієнта. Крім того, під час складання адміністративного матеріалу лунала повітряна тривога та працівники поліції не звертали на це уваги, не запропонували пройти в укриття. Також на думку захисника огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням, а додані до протоколу докази вважала недопустимими, оскільки вони отримані з порушенням встановленого законом порядку. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними доказами, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В разі, якщо суд прийде до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то просила не позбавляти останнього права керування транспортними засобами. Також надала письмове клопотання про закриття провадження у справі аналогічного змісту.

Крім того, захисником подано письмове клопотання про призначення експертизи вудео-, звукозапису наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки він переривається, що свідчить про ознаки монтажу та на ньому незадовільна якість звуку.

У судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що на додатково доданому ним диску мається відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, на якому відображено рух автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та момент його зупинки. Під час оформлення адміністративного матеріалу відносно останнього використовувалися лише службові бодікамери та відеореєстратор службового автомобіля. Власних засобів для фіксації даного правопорушення не застосовувалося. Його бодікамера працювала безперервно, згідно інструкції. Всі відеозаписи надавалися разом з протоколом, але чому не відтворюється один з відеофайлів йому невідомо, оскільки відеозаписи на диск записувала відповідальна за це особа, а не він. Також зазначив, що свідки не залучалися, оскільки вівся безперервний відеозапис. Щодо питання захисника про втручання у відеозапис, пояснив що відеозапис не редагувався. Бодікамеру він отримує на початку чергування і після закінчення чергування здає її. Має доступ до відеозапису лише коли необхідно продемонструвати його на бодікамери за вимогою особи, відносно якої складається протокол. Також зазначив, що ОСОБА_1 під час складання протоколу були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника, інспектора поліції, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова або ухилення водієм від вищевказаного обов`язку ПДР України тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правилами ч. 1 ст. 130 КУпАП унормовано відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі за змістом Інструкція №1452/735).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пункт 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі- Інструкція № 1395) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225256 від 19.01.2025 року ОСОБА_1 19.01.2025 року о 21 год 45 хв. на вул. Полтавська в сел. Сахновщина, керував транспортним засобом «ВАЗ 212140», д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що він складається з чотирьох частин. Перша частина відзнята на відеореєстратор зі службового автомобіля, інші частини з бодікамери поліцейського.

На диску долученому до протоколу про адміністративне правопорушення перша частина відеозапису не відтворювалася, проте поліцейським під час судового розгляду через канцелярію суду подано заяву про долучення диску з відеозаписом, який не відтворювався в судовому засіданні, про долучення якого не заперечувала захисник, тому перша частина відеозапису була досліджена з додатково наданого поліцейським диску.

На першій частині відеозапису зафіксовано рух та зупинку автомобіля «ВАЗ 212140», д.н.з НОМЕР_2 , а також відображено, як з місця водія після зупинки транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 .

На інших відеозаписах зафіксовано події починаючи з моменту коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля. В ході спілкування працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від чого останній відмовився. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти зазначений огляд в медичному закладі, від якого він відмовився. В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом.

Відповідно до рапорту інспектора ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Магерамова В. від 19.01.2025 року під час патрулювання 19.01.2025 року о 21:45 по вул. Полтавська с. Сахновщина Берестинського району Харківської області було виявлено ТЗ ВАЗ 212140 д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ТЗ було зупинено, згідно ст.35 ч.1 п.3 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, від чого він відмовився, а також відмовився пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Водію було зачитано права передбачені статтями 268 КУпАП, 63 Конституції України та на водія складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Від керування водія відсторонено згідно ст. 266 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки не проводився через його відмову.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 19.01.2025 року ОСОБА_1 направлявся на огляд до КПН «Сахновщинська ЦЛ». Отримувати направлення ОСОБА_1 відмовився.

Згідно довідки ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 20.01.2025 року №499 ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія отримував серії НОМЕР_3 , категорії «В», «В1», «С».

Незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, а ні ОСОБА_1 , а ні його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мали для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів з приводу незгоди з відомостями протоколу та порушенням норми КУпАП та вимоги інструкцій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225256 від 19.01.2025 року, рапортом інспектора ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Магерамова В. від 19.01.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 19.01.2025 року, відеозаписом долученим до протоколу на DVD-дисках та довідкою ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області від 20.01.2025 року №499.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги, встановлені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо клопотання захисника про призначення експертизи відео-, звукозапису, суд дійшов таких висновків.

За змістом статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Відповідно до статті 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою) у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (статті 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Так, адвокатом Головко В.В. поставлено під сумнів зміст відеофайлів, які містяться на долучених до протоколу про адміністративне правопорушення дисках, оскільки вони не є безперервним та мають незадовільну якість звуку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 с. 266 КУпАП під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції та з відеореєстратора службового автомобіля, згідно з положеннями статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, які містить певні фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) відповідно до вимог статті 252 КУпАП зобов`язаний дослідити та оцінити докази, в даному конкретному випадку диск, на якому містяться відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Так, судом встановлено, що диски, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення є не пошкодженим та на них містяться декілька відеофайлів, які доступні до перегляду.

Зі змісту відеофайлів вбачається, що записи зроблені за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, містять дату та час фіксації, містять зображення особи, яку було зупинено працівниками поліції.

Аналіз зазначених вище положень інструкції №1026 у їх взаємозв`язку із вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави стверджувати те, що відеозапис, який зроблений за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського може бути визнаний доказом лише у тому разі коли ним безперервно зафіксовані у спосіб, достатній для сприйняття іншими особами факт виявлення адміністративного правопорушення, проведення відповідних процесуальних дій та фіксування результатів цих дій. Стосовно адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у випадку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування цієї дії шляхом здійснення її відеозапису цей відеозапис повинен містити зображення особи, щодо якої проводиться огляд на стан сп`яніння, у вигляді, який надає можливість ідентифікувати цю особу, порядок та процес проведення огляду на стан сп`яніння, результати цього огляду, пояснення особи, щодо якої проводився огляд на стан сп`яніння, інші дії, які вчиняються поліцейськими у ході фіксації вчиненого правопорушення, необхідність проведення яких передбачена зазначеними вище нормативними документами.

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи узгоджується з іншими вищевказаними доказами в справі, є належним та допустимим доказом.

При цьому, зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Також суддя зауважує, що фіксування відбувалось відкрито, а ОСОБА_1 не заперечував проти зйомки.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась з недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону в матеріалах справи немає, за таких обставин клопотання захисника про призначення технічної експертизи відеозапису задоволенню не підлягає.

На думку судді, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів, на підставі яких суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Враховуючи викладене вище, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення експертизи у справі, оскільки для з`ясування обставин справи та вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає необхідності в залученні експерта.

Щодо доводів захисника про те, що адміністративний матеріалам відносно ОСОБА_1 складався під час оголошеної повітряної тривоги, то суд не приймає їх до уваги, оскільки з наданого на підтвердження вказаної обставини роздруківки телеграм каналу неможливо встановити чи дійсно 19.01.2025 року під час складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 було оголошено повітряну тривогу. Інших доказів на підтвердження вказаної обставини захисником та ОСОБА_1 не надано.

Щодо клопотання захисника про призначення адміністративного стягнення, без позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Статтею 25 КУпАП передбачено, що позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, судом не враховуються.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.

Отже, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено основне і додаткове стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

У зв`язку із наведеним, під час розгляду справи за доводами захисника, судом не встановлено підстав для призначення покарання ОСОБА_1 без застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

При вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин які обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суддя вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням прав керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 276, 279, 280, 283-285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Реквізити для сплати штрафу: одержувач ГУК Харківськ обл/Харкiв обл/21081300, , банк Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок UA0020001.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: «судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 »

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 04.07.2025 року.

Суддя: