Єдиний унікальний номер 205/6954/25
Номер провадження3/205/2356/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД № 404927 від 04.04.2025 03.04.2025 близько 18:30 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав та виражався нецензурною лайкою.

На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення до вказаного протоколу долучено такі матеріали:

-рапорт ДОП СП ВП №1 ДРУП№1 Кармазіної І. про виїзд на місце події за фактом вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протокол від 04.04.2025 прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру 03.04.2025 близько 18:30;

-пояснення ОСОБА_2 від 04.04.2025;

-копія паспорта ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення про те, що він мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 . Він із матір`ю перебуває у конфліктних відносинах, намагається уникати спілкування із нею, ніякого насильства у її відношенні не вчиняє. Іноді сваряться з нею з побутових питань. Заперечує факт вчинення ним домашнього насильства відносно матері 03.04.2025, працівників поліції не бачив, до нього ніхто не приїжджав, протокол при ньому ніхто не складав, пояснення у нього не відбирав. Наголошує, що у протоколі ВАД № 404927 стоять підписи від його імені, які йому не належать, і також чужим почерком написано «згоден». Копії протоколу він не отримував. В матеріалах справи також є копія його паспорту, який він не міг знайти десь півроку, тиждень тому знайшов у своїй квартирі. Також додав, що у грудні 2024 року його притягнуто судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно його матері, він в суді пояснював, що не вчиняв насильства, але його тоді ніхто не почув. Вважає, що мати хоче виселити його з квартири шляхом неодноразового звернення до поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив вказані письмові пояснення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 03.04.2025 вона перебувала із ОСОБА_1 вдома, він був у нетверезому стані, погрожував викинути її речі, заявив, що вона там жити не буде, вважає, що у нього була «біла гарячка», після цього він пішов спати. Вона подзвонила дільничній ОСОБА_4 , яка прийшла наступного дня 04.04.2025. ОСОБА_1 в цей день вдома не було, тому що, напевно, він працював у нічну зміну. Дільнична склала протокол, хто у ньому розписався за ОСОБА_1 , їй невідомо. Також додала, що ОСОБА_1 відносно неї домашнє насильство вчиняє постійно, та через це вона живе у іншому місці.

Представник потерпілої адвокат Яструб О.П. надіслав на адресу суду заперечення до пояснень ОСОБА_1 , до якого долучив копії документів:

-виписки №1667/538 із медичної карти ОСОБА_2 від 20.05.2025;

-консультативного висновку кардіолога ОСОБА_2 від 23.08.2023;

-довідки МСЕ-ДНА -01 №612743 встановлення І групи інвалідності ОСОБА_2 ;

-пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ;

-постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.12.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП;

-посвідчення про нагородження ОСОБА_2 медаллю «За жертовність і любов до України» Патріархом Київським і всієї Русі України 24.09.2019;

-посвідчення про нагородження ОСОБА_2 відзнакою «Гідність і воля» Головою Всеукраїнського об`єднання «КРАЇНА».

Також за клопотанням представника потерпілої до матеріалів справ долучено копію Термінового заборонного припису серії АА №569087 від 28.03.2025 та копію Термінового заборонного припису серії АА №562031 від 11.11.2024, складених відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні надала пояснення дільничний офіцер поліції СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кармазіна І.І., яка пояснила, що 03.04.2025 до неї звернулась потерпіла ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства її сином ОСОБА_1 04.04.2025 вона виїхала на вказану адресу, де був також присутній ОСОБА_1 та маленька дитина. За вказаною адресою вона склала протокол про вчинення домашнього насильства, який підписав ОСОБА_1 , слово «Згоден» також написано ним. При підписанні протоколу були присутні потерпіла та маленька дитина. Копію протоколу нею було вручено ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Отже, лише нецензурні, образливі висловлювання та погрози на адресу особи не формують собою домашнє насильство. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наявним лише у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, і якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Таким чином, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Разом з цим, суд зауважує, що у протоколі ВАД № 404927 зазначено, що домашнє насильство ОСОБА_1 відносно матері ОСОБА_2 виразилось у тому, що він її ображав та виражався нецензурною лайкою.

Норми частини 1 статті 173-2 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом з тим суд зазначає про те, що уповноваженою особою у протоколі ВАД №404927 взагалі не зазначено відомостей про те, чи завдано діями ОСОБА_1 потерпілій шкоду, та якого вона характеру.

Також суд зауважує, що у письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, а у судовому засіданні підтвердив, що він не отримував копію протоколу ВАД № 404927 від 04.04.2025, не був присутній при його складенні та не розписувався у ньому.

Суд, дослідивши вказаний протокол, звертає увагу на те, що підписи особи, відносно якої його складено, суттєво відрізняються від підписів ОСОБА_1 , виконаних ним особисто, у копії його паспорту, у заяві про ознайомлення із матеріалами справи від 08.05.2025, у його письмовому поясненні від 14.05.2025, у пам`ятці про його процесуальні права від 14.05.2025, що містяться у матеріалах справи.

Такі відмінності викликають у суду обґрунтовані сумніви у тому, що ОСОБА_1 був присутній під час складення вказаного протоколу та розписався у отриманні його копії, а також надав пояснення: «Згоден».

Наявність у суду таких сумнівів обґрунтовується й відсутністю у матеріалах справи письмового пояснення ОСОБА_1 , яке працівник уповноваженого підрозділу поліції зобов`язаний був отримати від нього Згідно вимог п.15 зазначеної вище Інструкції.

Підтверджують такі сумніви й суперечності між поясненнями дільничної ОСОБА_5 про те, що протокол складений нею 04.04.2025 за місцем виклику у присутності ОСОБА_1 , який у ньому розписався, та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що під час складення протоколу ОСОБА_1 був відсутній вдома.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, враховуючи, що викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення ВАД № 404927 від 04.04.2025 не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не містить обов`язкової ознаки завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, суд вважає, що ані протоколом, ані жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, що завдало шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілої, окрім цього не встановлено, що дії ОСОБА_1 викликали будь-які інші наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Отже, у даній справі відсутні належні та беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, 247, 251, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно