Номер провадження: 33/813/1209/25
Номер справи місцевого суду: 501/1563/25
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Чайки В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чайка Вадим Олександрович, на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення

за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців;

за ст. 122-4 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Остаточне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 30.01.2025 року о 07:45 годині ОСОБА_1 у м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 1, керуючи автомобілем Фіат, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем Джип, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду нього. В результаті два автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, без травмованих, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року об`єднано в одне провадження справи: № 501/1563/25 та № 501/1564/25 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та присвоєно справі номер № 501/1563/25 (а.с.28).

Вищезазначені обставини скоєння ДТП стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Іллічівським міським судом Одеської області від 28 квітня 2025 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124, ст. 122-4 КУпАП (а.с.29).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чайка В.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати (змінити), виключивши з його резолютивної частини застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, застосувавши стягнення у вигляді штрафу в межах санкції передбаченої ст. 124 КУпАП, а провадження за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.31-35).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Чайки В.О., перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , дійшов висновку про винність останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, так як обставини скоєння ОСОБА_1 ДТП і залишення після цього місця ДТП, повністю доведені матеріалами справи і не викликають і суду апеляційної інстанції ніяких сумнівів.

Разом з тим, на думку апеляційного суду до правопорушника ОСОБА_1 судом першої інстанції застосовано надто суворе покарання, з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З матеріалів справи вбачається, що в постанові суду першої інстанції відсутні посилання на обставини, які можуть пом`якшити відповідальність ОСОБА_1 , з огляду на те, що при ДТП автомобілі отримали незначні механічні пошкодження, які скаржником відшкодовано, постраждалих людей не було. Судом не враховано, що раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався. Крім того, судом також не враховано, що призначивши стягнення, пов`язане з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік, суд позбавив ОСОБА_1 можливості утримувати сім`ю, в умовах військового стану, та відсутності стабільного заробітку у останнього, оскільки ОСОБА_1 займається перевезенням власно вирощеної сільськогосподарської продукції для реалізації на ринку.

Отже, позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КпАП України, суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим за викладених обставин.

При цьому при накладенні адміністративного стягнення на нього суд в повній мірі не врахував вимог статті 33 КпАП України, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, тощо.

Обираючи вид адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, а тому приходить до висновку, що необхідним і достатнім адміністративним покаранням для правопорушника ОСОБА_1 буде стягнення у виді штрафу без позбавлення особи права керування транспортними засобами.

Вказані обставини не були належним чином оцінені судом першої інстанції, тому оскаржувана постанова підлягає зміні, в частині призначеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 294 КпАП України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржену постанову.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чайка В.О., в апеляційній скарзі просить скасувати (змінити) частково постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року, виключивши з резолютивної частини застосування до ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, застосувавши стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, а провадження за ст. 122-4 КУпАП закрити.

Апеляційний суд звертає увагу, що види адміністративного стягнення закріплені у ч. 1 ст. 24 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозне правопорушення з числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, санкція якої передбачає в тому числі адміністративний арешт, який виходячи з ієрархії адміністративних стягнень, є більш суворим покаранням, ніж ті, які передбачені санкцією ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року зміні, в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, із застосуванням до нього більш м`якого адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, застосування якого буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чайка Вадим Олександрович, задовольнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року змінити, в частині визначення ОСОБА_1 міри адміністративного покарання.

Визначити міру покарання за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в дохід Держави у розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Визначити міру покарання за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в дохід Держави у розмірі 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Остаточне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити в межах санкції ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в дохід Держави у розмірі 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

В решті постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда