Справа № 444/1964/25
Провадження № 3/444/1020/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ; ІПН судом не встановлено )

за ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 25.05.2025 року о 20.00 год в м.Жовква по вул.Вокзальній, 40 Львівського району, Львівської області керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Drager ", чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього , ОСОБА_1 , 25.05.2025 року о 20.00 год в м.Жовква по вул.Вокзальній, 40 Львівського району, Львівської області керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу , подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив п.2.4.ПДР- невиконання водія вимог про зупинку, п.8.9.б ПДр-порушення вимог зупинки працівниками поліції поданої за допомогою увімкненого проблискового маяка, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього , ОСОБА_1 , 25.05.2025 року о 20.00 год в м.Жовква по вул.Вокзальній, 40 Львівського району, Львівської області керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 , повторно протягом року будучи позбавленим права керування транспортним 22.04.2025 року постановою серії ЕНА номер НОМЕР_3 був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього , ОСОБА_1 , 25.05.2025 року біля 20.05 год. в межах населеного пункту с.Смереків Львівського району, Львівської області не виконав законні вимоги працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи, і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Беручи до уваги, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2, 185 КУпАП не є обов`язковою, а також те, що в протоколі про адміністративне правопорушення таку було повідомлено про те, що розгляд справи буде відбуватися в Жовківському районному суді Львівської області, керуючись ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто під час відсутності цієї особи.

Відтак, ОСОБА_1 знаючи, що на розгляді в суді відносно нього перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення, проявив байдужіть до результів розгляду такої.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , на адресу суду не було подано жодного клопотання.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , який не проявив жодної зацікавленості та не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і підлягає адміністративній відповідальності.

Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом ЕПР1 № 341629 від 25.05.2025 року за ч.2 ст.130 КУпАП України; - протоколом ВАД № 391387 від 25.05.2025 року за ст.185 КУпАП України; - протоколом ЕПР1 № 341612 від 25.05.2025 року за ст. ч.1 ст.122-2 КУпАП України;- протоколом ЕПР1 № 341618 від 25.05.2025 року за ст. ч. 5 ст.126 КУпАП України;,

- показами приладу Драгер (показник 1,61 проміле);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням водія ТЗ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25.05.2025 року;

- копією постанови Жовківського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом події на диску.

Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, а саме "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин".

Згідно Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.1 А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі (серед іншого): посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч. 2-5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він повторно протягом року, керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він невиконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 КУпАП України, так як він здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Санкція ст. 185 КУпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу, або громадські роботи, або виправні роботи, або адміністративний арешт.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, не встановлено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає. Підстав звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено.

Частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, оскільки адміністративне правопорушення вчинене на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 2 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 130 ч.2, 185, ч1 ст.122-2, ч5 ст.126 ,280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення №444/1965/25, провадження №3/444/1021/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП , справу №444/1966/25, провадження №3/444/1022/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, справу №444/1967/25, провадження №3/444/1023/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП та справу №444/1964/25, провадження №3/444/1020/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти номер справи № 444/1964/25, номер провадження 3/444/1020/2025.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2, 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 40800 /сорок тисяч вісімсом/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання 3 місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя: Зеліско Р. Й.