Справа № 944/3002/25
Провадження №3/944/1835/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

03.06.2025 о 21:16 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України, обов`язків, щодо забезпечення виховання свого сина ОСОБА_2 року народження, оскільки останній 03.06.2025 о 21:16 год був доставлений працівниками швидкої допомоги в Новояворівську лікарню з діагнозом - алкогольне отруєння. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber". Від ОСОБА_1 на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Враховуючи вищенаведене, суддя вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також, з метою дотримання розумних строків розгляду справи

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, статтею ч.1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454019 від 06.06.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 04.06.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду та міри адміністративного покарання суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, та вважає за необхідне, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,6 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Юрій КОЛТУН