Номер провадження: 33/813/1155/25
Номер справи місцевого суду: 499/25/25
Головуючий у першій інстанції Кравчук О.О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Карбут Марини Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності просить постанову Іванівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутність складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною без врахування всіх обставин справи, без належної оцінки наявним в матеріалах доказам.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована порушенням працівниками поліції п. 10 розділу 2 Інструкції, а саме не направленням до медичного закладу з метою огляду на стан сп`яніння. Наявне в матеріалах справи направлення не містить ні назви установи, ні адреси, тобто з його змісту неможливо встановити до якого саме закладу охорони здоров`я направлено особу.

Також скаржник стверджує про відсутність відео фіксації порядку виявлення ознак алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог чинного законодавства та взагалі підстави для здійснення зупинки вказаного в протоколу транспортного засобу у працівників поліції були відсутні, як і будь-які докази на підтвердження наявності таких підстав.

Окрім наведеного, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджує, що під час складення адмін матеріалів, працівниками поліції не було роз`яснено права та обов`язки передбачені положеннями ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушення права особи на захист.

В судовому засіданні 30 червня 2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Карбут М.В. апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, оскаржувану постанову просила скасувати та провадження по справі закрити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503881, постановою серії ББА № 257596 від 08 січня 2025 року, направлення водія на огляду до медичного закладу та відеозаписами з боді камер працівників поліції.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503881 вбачається, що 08 січня 2025 року ОСОБА_1 близько 20 год 30 хв в с. Михайлопіль по вул. Центральна, 3 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`янінням (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, положеннями даної статті передбачена відповідальність водіїв також у випадку відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.

При цьому, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції № 1452, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділ 2).

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно п. 3 розділу 1 даної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділ 1 Інструкції № 1452).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п. 3, 4 розділу 2). Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу 2).

Відповідно до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 6 Порядку № 1103 визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

В якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з боді камер працівників поліції, про що міститься відмітка у вказаному протоколі та довідка про долучення файлу з відеозаписом нагрудної бодікамери по справі ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявна в матеріалах справи. Відео 2 містить фіксацію подій, що відбувалися в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, починаючи із зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і перевірки документів, наявність яких в ході спілкування з працівниками поліції виявлено не було (20 год 31 хв), закінчуючи складенням протоколу і оголошення його змісту. При цьому, поліцейськими в ході спілкування з особою, відносно якої складено протокол повідомлялося останньому щодо причин зупинки транспортного засобу, а саме керування без пристебнутого паска безпеки, за що відносно ОСОБА_1 , поліцейськими винесено постанову серії ББА № 257596 про накладення адміністративного стягнення в межах ч. 5 ст. 121 КУпАП, копія якої наявна в матеріалах справи. Будь-яких відомостей щодо оскарження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності вказаної постанови наявні матеріали справи не містять. З огляду на викладене, відповідно доводи апеляційної скарги в даній частині, відносно незаконної зупинки транспортного засобу, відхиляються апеляційним судом.

Окрім того, відео 2 також містить фіксацію виявлення та повідомлення ОСОБА_1 працівником поліції про наявність в нього ознак алкогольного сп`янінням, а саме: «запах алкоголю з порожнини рота» (20 год 34 хв), про наявність якого повторно повідомлено особі (20 год 37 хв), роз`яснюючи останньому його право на походження огляду на місці зупинки за допомогою «Драгер», звертаючись із відповідною пропозицією. Будь-яких заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо наявності виявлених поліцейським ознак сп`янінням та повідомлення про наявність таких, в ході спілкування з працівниками поліції, щодо вживання/не вживання алкогольних напоїв, на що безпосередньо посилається представник скаржника в апеляційній скарзі, на долученому відеозаписі фіксації не міститься, та письмових пояснень з цього приводу до протоколу не надавалося, що в свою чергу, враховуючи також вищевикладені встановлені обставини справи, спростовує доводи апеляційної скарги в даній частині, а саме щодо відсутності ознак сп`янінням.

При цьому, також вбачається, що поліцейським детально роз`яснено ОСОБА_1 наслідки у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки за проходження огляду в залежності від отриманого результату огляду (20 год 38 хв). Надалі, згідно відео 2, на пропозицію особи щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням за допомогою газоаналізатору «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відповів відмовою, що чітко вбачається з даного відео (20 год 39 хв).

Доводи апеляційної скарги в частині порушення працівниками поліції положень Інструкції про направлення до найближчого закладу охорони здоров`я, котрий входить до відповідного переліку, а саме пропозиція ОСОБА_1 проїхати на огляду до медичного закладу, що знаходиться в м. Одеса, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки з вищезазначених наявних в матеріалах справи відеозаписам з боді камер поліцейських вбачається, що, повідомляючи особі про наявність у нього права проїхати до медичного закладу, та відповідно, звертаючись із даною пропозицією, працівниками поліції не зазначалося до якого саме закладу охорони здоров`я будуть забезпечувати доставку ОСОБА_1 , який в свою чергу відповідним питанням протягом всього періоду спілкування з поліцейськими не цікавився та жодних пояснень відносно відмови проїхати до такого закладу саме з причин віддаленості від місця зупинки не надавав, та про наявність таких причин відмови в протоколі не зазначав.

Слід зауважити також, що сама по собі наявність в складеному працівниками поліції направленні на огляд водії транспортного засобу помилкового зазначення прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » не свідчить про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи на наявність відео фіксації пропозиції поліцейського щодо проходження огляду у медичному закладі та відмови ОСОБА_1 від проходження даного огляду, у зв`язку із чим відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом. Посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на не роз`яснення особі його прав та обов`язків передбачених положеннями ст. 268 КУпАП та ст. Конституції України також не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить підпис останнього про ознайомлення зі змістом даного протоколу, в тому числі й в графі роз`яснення його прав.

Натомість, вимогами ПДР України в свою чергу чітко визначено, що водій зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, в тому числі й п. 2.5 щодо обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на наявність в матеріалах справи копії посвідчення водія ОСОБА_1 та довідки отримання даного посвідчення, останній, як водій з достатнім стажем, був обізнаний щодо наявності таких вимог Правил та відповідно обов`язку щодо їх дотримання. При цьому, п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги, оскільки зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із врахуванням ст. 36 КУпАП, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Іванівського районного суду Одеської області - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуособи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова