печерський районний суд міста києва
пр. № 3-зв-5/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши заяву захисника Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Гречаної С. І. від розгляду справи № 757/51578/24-п про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судді Печерського районного суду міста Києва Гречаної С. І. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Александров Д. О. завив відвід судді Гречаній С. І., посилаючись на те, що суддя фактично проігнорувала поважні причини відсутності захисника, які були чітко викладені в клопотанні: перебування адвоката за кордоном, подання заяви через «Електронний суд», пропозиція участі через відеозв?язок із власним технічним забезпеченням. Це клопотання було відхилене без належної правової мотивації, в постанові не вказано жодних переконливих правових підстав чи аналізу наданих обставин. Постанова судді є формальною, немотивованою.

Посилаючись на викладене, вказує, що дії судді створюють обґрунтовані сумніви у її неупередженості, а тому просить заяву про відвід задовольнити.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Александров Д. О., які повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви про відвід шляхом направлення смс-повісток на номери телефонів, наявні в матеріалах справи, не з`явились, причини неприбуття не повідомили.

Особа, якій заявлено відвід - суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С. І., повідомлена про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, причини неприбуття не повідомила, пояснень по суті заявленого відводу не направила.

Суддя, вивчивши заяву про відвід та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання.

В свою чергу, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 08.06.1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Враховуючи викладене, з метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме ст.ст. 75-81 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як убачається із змісту ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього кодексу судді зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в якому зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до статті 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Фактично відвід обгрунтовано незгодою захисника із постановою судді Гречаної С. І. від 27.05.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Александрова Д. О. про його участь в судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Незгода сторони із процесуальними діями та рішеннями судді внаслідок суб`єктивної їх оцінки не може бути визнано єдиною та достатньою підставою для відводу.

Натомість заявлений відвід по суті не містить жодних посилань на дії судді Гречаної С. І. або наявність інших обставин, які об`єктивно викликають сумнів у її неупередженості чи свідчать про її заінтересованість в результатах провадження, не містять таких даних і матеріали провадження.

За таких обставин, оскільки сторона, що ініціювала відвід, не надала підтверджень, що процесуальні дії та рішення, з якими вона не погоджується, обумовлені упередженістю судді, наявністю будь-якої заінтересованості в результатах провадження, вважаю відсутніми підстави для відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви захисника Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Гречаної С. І. від розгляду справи № 757/51578/24-п про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Шапутько