КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1558/25 Головуючий 1-ї інстанції: Савчук Ю.Н.
Провадження №33/824/2209/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: захисника - адвоката Антосини Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Антосини Романа Сергійовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання згідно матеріалів протоколу: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з правом позбавлення керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Антосина Р.С. подав апеляційну скаргу, я якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року у справі №761/1558/25 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Винести нове рішення, яким провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження. Зазначає про те, що постанова про визнання ОСОБА_1 винним була виготовлена 07 лютого 2025 року, в цей же день захисником було отримано завірену копію постанови, що підтверджується відповідною розпискою. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 11 лютого 2025 року захисником ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу через канцелярію Шевченківського районного суду м. Києві, що підтверджується відміткою на першій сторінці апеляційної скарги. 28.02.2025 року суддею Київського апеляційного суду винесено постанову про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з порушенням строку на апеляційне оскарження. Вказану постанову опубліковано в ЄРСР 04 березня 2025 року. Таким чином, апеляційну скаргу було подано в межах десятиденного строку з моменту отримання постанови суду першої інстанції, а саме з 07.02.2025. Звертає увагу на те, що постанову було виготовлено тільки через сім днів з моменту її винесення, а тому апелянт не мав можливості отримати дану постанову завчасно та належно підготувати апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник зазначає про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та належним чином не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване рішення у справі. Зазначає про те, що згідно часового показника камери нагрудного реєстратора о 22:56:30 год. 16.12.2024 року поліцейський повідомляє, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, сухість ротової порожнини, розширені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. При цьому поліцейським не проводилась перевірка реакції зіниць на світло, не проводився руховий тест з метою виявлення описаних ознак. Таким чином, єдиною підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, є саме поведінка ОСОБА_1 , який не погоджувався із звинуваченнями поліцейських. Отже і підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в лікарні, без попереднього виявлення реальних ознак наркотичного сп`яніння у працівників поліції - не було. Таким чином, твердження поліцейських про можливе перебування у стані наркотичного сп`яніння не може бути об`єктивним, якщо воно засноване тільки на суб`єктивному упередженому припущенні.

Захисник звертає увагу на те, що на відеозаписі з нагрудного реєстратора працівників поліції, відповідно до часового показника нагрудного реєстратора о 23 год. 07 хв. 16.12.2024 ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що має намір проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду. В подальшому, в приміщенні КМНКЛ «Соціотерапія» відповідно до часового показника нагрудного реєстратора о 23 год. 07 хв. 16.12.2024 ОСОБА_1 при спілкуванні з лікарем-наркологом повідомляє, що він не може самостійно заповнити медичний бланк, оскільки не вміє писати українською мовою та просить допомогти йому в заповненні в працівників поліції та лікаря, при цьому повідомляє, що являється громадянином США та пред`являє відповідний документ. В подальшому просить надати можливість скористатися правовою допомогою адвоката, оскільки самостійно заповнити бланки не може. При цьому працівники поліції та лікар-нарколог відмовляють йому цьому праві. Після повторного запиту ОСОБА_1 надати можливість скористатися допомогою адвоката, лікар-нарколог повідомляє, що розцінює такі дії як відмову від проходження, при цьому ОСОБА_1 заперечує факт своєї відмови.

Разом з тим, ОСОБА_1 повідомляв, що отримав громадянство України декілька років тому, і на даний час не володіє письмовою українською мовою при цьому не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, саме лікар-нарколог прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 огляду, а не працівники поліції.

Захисник зазначає про те, що лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Отже, на думку захисника, лікарю нічого не заважало записати анкетні дані ОСОБА_1 з його слів, однак лікар-нарколог не вживши заходів, спрямованих на проведення огляду особи, яка виявила бажання проходження такого огляду, прямо ухилилася від виконання своїх обов`язків, таким же чином вчинили і працівники поліції, які не забезпечили проходження ОСОБА_1 огляду.

Крім того, суддя при винесенні рішення дійшла висновку, що твердження ОСОБА_1 про незнаходження його в стані наркотичного сп`яніння - спростовується. Однак в протоколі ЕПР1 №198205, який складено відносно ОСОБА_1 , у вину останньому ставиться саме відмова від проходження огляду, а не керування в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, в постанові суд посилається на направлення як на доказ, при цьому, наявне в матеріалах справи направлення носить формальний характер, з відеозаписів встановлено, що саме направлення працівники поліції почали складати вже після прийняття рішення про складання протоколу відносно ОСОБА_1 та про його наявність останньому працівники поліції не повідомляли.

Разом з тим, в постанові суддя неодноразово зазначає, що присутній на місці події адвокат зобов`язаний був наполягати на проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 самостійно, при цьому суддя не взяла до уваги твердження сторони захисту про те, що відмова від проходження огляду є окремим, самостійним складом правопорушення, який передбачений ч.1 ст.130 КУпАП та подальше самостійне проходження огляду ОСОБА_1 не впливає на протокол, який складено за фактом відмови. Так, твердження судді про обов`язок доведення своєї невинуватості ОСОБА_1 та його захисником прямо суперечить Презумпції невинуватості.

Крім того, суддя не взяла до уваги доводи сторони захисту, щодо відсутності факту відмови від проходження огляду з боку ОСОБА_1 . Таким чином, не вміння особи писати, жодним чином не створює об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувану постанову Шевченківського районного суду м. Києващодо ОСОБА_1 захисник отримав 07.02.25р. (а.с. 45).

11.02.2025 року через Шевченківський районний суду міста Києва було подано апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2025 року було повернуто захиснику - адвокату Антосині Р.С. Про зазначену постанову адвокат дізнався з реєстру судових рішень 04.03.25 року та 05.03.25р. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2024 року о 22 год. 17 хв. в м. Києві на вул. Кирило-Мефодіївській, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Додж», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців, поведінка, що не відповідає обстановці, сухість ротової порожнини, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються сукупністю доказів, зібраних та досліджених у даній у справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними відеозапису на якому зафіксовано обставини з місця вчинення адміністративного правопорушення та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд вважав доведеним винуватість ОСОБА_1 та кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. З даними висновками погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності відмови від проходження огляду спростовуються відеозаписом події. Посилання щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції є вмотивованими, обставини встановлені правильно з урахуванням наявних доказів, яким надано належну оцінку, у зв`язку із чим підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката Антосини Романа Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Антосини Романа Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева