П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2025 Справа №607/12419/25 Провадження №3/607/5019/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №424161 від 10.06.2025, 23.05.2025 приблизно о 12:00 виявлено, що ОСОБА_1 систематично здає квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в оренду за ціною 6000 грн за місяць, чим провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги ст. 71 Господарського кодексу України (далі ГК України).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали, вважаю за необхідне зазначити таке:

згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №424161 від 10.06.2025;

- світлокопію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_1 від 10.06.2025, згідно з якими квартиру, яка є її власністю і знаходиться в АДРЕСА_1 , вона дійсно здає в оренду. 15.03.2025 в цю квартиру заїхала ОСОБА_2 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_3 та маленькою дитиною. 15.03.2025 вони уклали усну домовленість про оренду цієї квартири за ціною 6000 (шість тисяч) гривень на місяць. В той день на руки вона отримала грошові кошти в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень як оплату за три місяці проживання в цій квартирі. Договір про оренду в письмовій формі вони вирішили не укладати, оскільки ці люди є її сусідами, а тому вирішили укласти в усній формі на довірливій основі. На запитання ОСОБА_1 відповіла, що вона не є підприємцем, податки не сплачує, їй не відомо, що за порушення господарської діяльності є відповідальність. Також ОСОБА_1 пояснила, що ці люди, яким вона здає квартиру в оренду були першими. Квартира була здана в оренду на 3 місяці. Через те, що в них виникла конфліктна ситуація мешканці вирішили з`їхати самостійно. Свою провину визнає;

- копію протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, який зареєстрований 23.05.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №24089;

- копію пояснень ОСОБА_2 від 23.05.2025, відповідно до яких вона 15 березня орендувала квартиру за адресою Захисників України, 5/217, через рієлтора оплатила за перших два місяці і останній в розмірі 18 000 грн, а також послуги рієлтора в розмірі 5000 грн. Власниця на ім`я ОСОБА_4 сказала їй викинути із шаф ті, що в коридорі, її речі, щоб вона мала, де складати свої речі. Вона так і зробила. Потім вона почала приходити без попередження у орендовану нею квартиру. Договір оренди вони не укладали, так як повірила на добре слово. Але власниця зачастила, вона їй про це сказала, на що власниця відповіла, що буде дзвонити та попереджати про свої візити. В результаті цього не сталося. В перших числах травня вона сказала, що буде з`їжджати з квартири. 15.05.2025 власниця прийшла і пред`явила, що в неї зникли речі, на що вона відповіла, що вона їх не брала та хоче повернути кошти за останній місяць, бо з`їжджає. У той же момент власниця без дозволу взяла дитячі речі, які знаходилися в орендованій квартирі, і закрила кімнату на ключ. 17 травня вона викликала поліцію, однак вони приїхали та поїхали. В той же день вона подзвонила рієлтору і описала ситуацію. Через пару днів ріелтор її заблокувала.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак за своєю юридичною конструкцією диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тому у протоколі про адміністративне правопорушення, серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно-правового акту, з викладенням пункту, частини та статті відповідного нормативного акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, певні обов`язки. Проте цих вимог закону при складанні протоколу не дотримано.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення ст. 71 ГК України. Однак суд встановив, що вказана стаття регулює питання обліку і звітності підприємства, а відтак жодним чином не стосується викладеного у цьому протоколі звинувачення.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про інші норми нормативно-правового акту, які були порушені ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає державну реєстрацію осіб, які здають в оренду житло, а відтак формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає вимогам законодавства та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінують здійснення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Однак здійснення господарської діяльності з надання в оренду житлових приміщень (квартир) відповідно до норм чинного законодавства не обов`язково потребує державної реєстрації особи, яка здійснює таку господарську діяльність як суб`єкт господарювання.

Так, фізичні особи можуть здійснювати здавання в оренду власного нерухомого майна як у межах підприємницької діяльності, так і без реєстрації орендодавця як фізичної особи - підприємця. Якщо громадянин не є підприємцем та отримує доходи від надання в оренду власного нерухомого майна іншій фізичній особі, то відповідно до п. 170.1.5 Податкового кодексу України він є особою, відповідальною за нарахування та сплату (перерахування) податку до бюджету. Проте порушення норм податкового законодавства ОСОБА_1 у вину не ставляться.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає, зокрема, у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується систематичність її дій. Однак такої інформації не міститься в доказах, наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 . При цьому, сама ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначила, що орендарі, яким вона здавала квартиру в оренду, були першими.

Крім цього, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , адже згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України лише власник житла (наймодавець), з однієї сторони, за договором найму (оренди) житла передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

На підставі викладеного, судом встановлено, що докази, які надано суду для доведення вини ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні, не є належними і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказам, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель