КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/2522/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Гайдаком Олександром Володимировичем, на постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134795 від 22 вересня 2024 року, водій ОСОБА_1 22 вересня 2024 року о 20 годині 50 хвилин в місті Києві по вулиці Генерала Алмазова, керував транспортним засобом Audi S5, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому нанесено сторонні світло відбиваючі наліпки на державний номерний знак, що ускладнює його ідентифікувати. Правопорушення водієм ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121-3 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - Гайдак О.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що в матеріалах справи відсутні докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121-3 КУпАП. Правопорушення, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134795 від 22 вересня 2024 року згідно описаної суті не відноситься до правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121-3 КУПАП, а відноситься до правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Наголошує, відповідальність за ч.3 ст. 121-3 КУпАП передбачена саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Оскільки адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 121-3 КУпАП не підтверджується жодним документом у справі, в тому числі і спростовується самим протоколом, то відсутня подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку сторони захисника, судом першої інстанції у оскаржуваній постанові було невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 ..

Вказує, що до матеріалів справи доданий диск із записом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції. На вказаному записі присутні події, які відбувалися у місті Києві (згідно протоколу по вулиці Генерала Алмазова, але згідно даних, зазначених на записі та вивіски, що зафіксована на відеозаписі «СТО ТУТ СЕРВІС», вказана подія відбувається по вулиці Залізничне шосе, що також підтверджується даними з сервісу Гугл карти. Вказані події відбуваються у період часу з 20 години 03 хвилин 38 секунд до 20 години 16 хвилини 38 секунд 22 вересня 2024 року. На цьому відео мова йде саме про розгляд справи інспектором на місці виявлення правопорушення та складання постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. З урахуванням того, що запис закінчився о 20 годині 19 хвилині 24 секунди складанням постанови, то на думку сторони захисту, вказаний запис або не має відношення до даного адміністративного правопорушення, або у протоколі зазначено очевидно невірні дані.

Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_1 - Гайдак О.В. просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121-3 КУПАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - Гайдак О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Гайдак О.В. не були присутні в судовому засіданні 09 грудня 2024 року в день проголошення постанови (а.с.34).

Відповідно до супровідного листа від 13 березня 2025 року, наявного в матеріалах справи, копію оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 та захиснику Гайдаку О.В. засобами поштового зв`язку (а.с.35).

Разом з тим, як зазначає захисник ОСОБА_1 - адвокат Гайдак О.В. копію оскаржуваної постанови було отримано у приміщенні суду 17 березня 2025 року та подано апеляційну скаргу.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134795 від 22 вересня 2024 року, водій ОСОБА_1 22 вересня 2024 року о 20 годині 50 хвилин в місті Києві по вулиці Генерала Алмазова, керував транспортним засобом Audi S5, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому нанесено сторонні світло відбиваючі наліпки на державний номерний знак, що ускладнює його ідентифікувати. Правопорушення водієм ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121-3 КУпАП (а.с.1)

Крім того, до матеріалів справи також долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 квітня 2024 року, відповідно до якої щодо ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 - 3 КУпАП, а саме 09 квітня 2024 року водій керував транспортним засобом на якому нанесено сторонні світловідбиваючі наліпки на державний номерний знак який ускладнює його ідентифікацію. (а.с. 4).

Частина ч. 3 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиноюдругою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 2 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу із незаконно встановленими номерними знаками Збройних Сил України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Державної прикордонної служби України, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації або дипломатичних представництв, консульств та інших міжнародних організацій, які користуються повним та частковим імунітетом.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134795 від 22 вересня 2024 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у тому, він керував транспортним засобом Audi S5, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому нанесено сторонні світло відбиваючі наліпки на державний номерний знак, що ускладнює його ідентифікувати, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Доказів проте, що ОСОБА_1 протягом року до часу складення протоколу ЕПР1 №134795 від 22 вересня 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП матеріли справи не містять.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121-3 КУпАП, не зібрано.

За наведених обставин, апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зі справи про адміністративне правопорушення не вбачається будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121-3 КУпАП.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає до задоволення, а постанова Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121-3 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Гайдаком Олександром Володимировичем, задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121-3 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2024 року - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський