Справа № 187/942/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2025 року селище Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли із Відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; працюючого СТО «Карлсон» м. Дніпро; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що 09.06.2025 о 17-10 годині в с. Єлизаветівка, вул. Котеджна, 43 А, гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alcotest Drager 6810». Результат 0,3 проміле. Тест № 1059. Від керування ТЗ водій відсторонений. Від проходження встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», в судове засідання не з`явився.

Проте, 23.06.2025 від ОСОБА_1 надійшли заперечення по справі № 187/942/25, в яких він просить закрити провадження по справі та розгляд справи проводити за його відсутності. Зазначає, що з протоколом не згоден, знаходження в стані алкогольного сп`яніння 09.06.2025 - заперечує. У запереченнях посилається на те, що патрульні зупинили автомобіль без законних підстав та відсутні докази того, що водій порушив ПДР. Вказав, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння, проведена з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки на пропозицію поліцейського він пройшов огляд на місці і не погодився з результатами показників Драгеру. Зазначив, шо поліцейський не мав права складати на нього протокол на місці та вилучати водійське посвідчення, відсторонення від керування також не було та доказів того, що він проходив огляд на місці в присутності свідків, у матеріалах справи відсутні. Вказав, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Також вказав, що мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, а саме 0,5 проміле. Зауважив, що під час спілкування з поліцейськими, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці, а роз`яснення процесуальних прав та суті вчиненого ним правопорушення не зафіксовано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

За змістом п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

З матеріалів даної справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

З чеку приладу «Drager Alcotest 6810», прилад ARВL-0905, тест №1509 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 0,3 ‰.

Твердження про те, що прилад «Drager Alcotest 6810», не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з роз`ясненнями Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», виробництва компанії Drager Saftety AG aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року.

Таким чином, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Пройшов калібрування 17.09.2024.

Що стосується посилання на відсутність в матеріалах справи доказів проходження огляду на місці в присутності свідків, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, так як відеозапис про проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану сп`яніння долучено до матеріалів справи, порядок такого огляду відповідає положенням ст. 266 КУпАП.

Щодо відсутності фіксації роз`яснення процесуальних прав та суті вчиненого правопорушення.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність зафіксованого роз`яснення процесуальних прав та суті вчиненого правопорушення не заслуговують на увагу.

Щодо заперечення знаходження в стані алкогольного сп`яніння та поведінки під час спілкування з поліцейськими.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порушення координації рухів та порушення мови є оціночними поняттями, міру яких поліцейський оцінює за своїм внутрішнім переконанням. Перевірити наявність запаху алкоголю з порожнини рота у водія шляхом перегляду відеозапису не є можливим.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

При цьому, з переглянутого судом відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом без ременя безпеки та погодився пройти огляд на стан сп`яніння.

У той же час, за результатами тесту за допомогою приладу «Драгер» виявлено, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 0,3 ‰), що на переконання суду свідчить про те, що поліцейський дійшов вірних висновків про наявність підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Окрім того, суд звертає увагу, що водій погодився з результатом огляду, що підтверджується його особистим підписом на роздруківці (чеку) показників алкотестера «Drager 6810» за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, зокрема, «результати огляду на стан сп`яніння 0,30 проміле», «з результатами згоден ОСОБА_1 » та міститься підпис останнього, а також змістом відеозапису проведення огляду.

Крім того, із дослідженого відеозапису судом встановлено, що водій в ході спілкування з працівниками поліції визнав факт вживання ним алкогольного напою, а саме «пива».

Також, суд звертає увагу на те, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі, а зі змісту поведінки водія повинно вбачатись, що він дійсно вважає, що такий результат огляду не відповідає дійсності.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Що стосується посилання на п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух.

Відповідно до п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (далі Конвенції) водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків.

Згідно п.6 ст.8 п.5 ст.8 Конвенції в національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Водій транспортного засобу повинен уникати будь-яких дій, що не пов`язані з водінням. У національному законодавстві потрібно встановити правила користування телефонами для водіїв транспортних засобів. У будь-якому випадку законодавство має забороняти водієві користуватися телефоном, який він утримує в руці, під час руху механічного транспортного засобу та велосипеда з підвісним двигуном.

Тобто наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.

Доводи про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення водія від керування та передачі керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі, як це зазначено в ст. 266 КУпАП, на переконання суду не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу твердження до уваги не приймаються.

Таким чином, вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 754023 від 09.06.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат 0,30 проміле; тестом «Драгер» № 1509, результат 0,30 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; рапортом поліцейського офіцера громади СВГ ВП № 3 ДРУП № 2 капітана поліції Дмитра Повіренного;відеозаписом з нагрудної боді камери працівника поліції.

Тож, з огляду на викладене вище, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає вірним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 221, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави (реквізити: отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/ Дн-ка об/ 21081300, р/р UA0004001, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), порушник має право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) на користь держави (реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу «Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення»).

Термін пред`явлення виконавчого документа становить три місяці з наступного дня після набрання постанови про накладення адміністративного стягнення законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В. О. Говоруха