Справа № 177/1460/25
Провадження № 3/177/481/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2025 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., за участі особи стосовно якої розглядається справа ОСОБА_1 , захисника Шемета І.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

15.05.2025 о 21-25 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно вчинив дії економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , тобто вимкнув автоматичний вимикач електропостачання будинку та не надавав доступу до кімнати де він знаходиться, чим порушив ЗУ №2229-VІІІ від 07.12.2017 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він проживає на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , 15 травня 2025 року ввечері йому стало холодно і він включив опалення, але колишня дружина ОСОБА_2 , яка проживає в цьому ж будинку на другому поверсі, виключила опалення та на його прохання включити опалення відмовила. У зв`язку з чим він виключив автоматичний вимикач електропостачання та ОСОБА_2 почала кричати, просила включити світло, сокирою намагалася відчинити двері, після чого він включив електроенергію. Відключення було короткочасним, конфлікт тривав не більше 10 хвилин.

Захисник адвокат Шемет І.О. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Конфлікт, що стався між ними був короткочасним, стосувався опалення та користування електроенергією. Просив суд врахувати, що саме ОСОБА_2 пошкодила двері будинку. Дії ж ОСОБА_1 жодних негативних наслідків не завдали, тому вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що колишній чоловік провокує конфліктні ситуації у будинку, 15.05.2025 як він виключив світло, син почав нервувати та плакати, бо в силу віку є психічно та емоційно нестабільним. Вважає, що для того щоб включити опалення необхідна була спільна згода, оскільки вони спільно оплачують комунальні послуги, хоча й не ведуть спільний побут. ОСОБА_1 спеціально виключив електроенергію, вона вмовляла його не робити цього, після чого пошкодила двері кімнати сокирою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 4 частини першої цієї ж статті визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами по справі:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №449981 від 03.06.2025, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписаний без зауважень;

протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій просить органи поліції притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який систематично здійснює домашнє насильство стосовно неї та її сина, обмежує пересування у будинку;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджується зі змістом обставин викладених у протоколі, зокрема вказала, що проживає у будинку з малолітнім сином та колишнім чоловіком ОСОБА_1 15.05.2025 о 21-25 год. в будинку зникло світло, виявилося, що колишній чоловік вимкнув автомат подачі електроенергії та зачинився у кімнаті, де безпосередньо знаходиться даний пристрій. Вона почала прохати його відновити подачу електроенергії, але він відмовився включати електроенергію та відчиняти двері, де знаходиться автомат, повідомивши, що він виключив світло, так як вона вимкнула котел газового опалення. Після чого вона почала сильно бити в двері кімнати та зробила декілька вм`ятин;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який факт конфлікту з колишньою дружиною 15.05.2025 о 21-00 год. не заперечував, пояснив, що конфлікт виник через включення опалення в будинку. При спробі включити опалення, колишня дружина його вимикає, через що він знеструмив будинок, на що вона почала погрожувати та вибивати двері сокирою. Він відчинив двері, увімкнув світло та викликав поліцію. Пояснив, що електроенергія була відсутня не більше 5 хвилин;

відеоматеріалом на якому зафіксовано конфлікт між колишнім подружжям та обставини зазначені в протоколі.

Наведені докази, які є належними та допустимими, зібрані у встановленому законом порядку, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують факт застосування домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а тому і наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з додержанням вимог ст.ст. 256, 268 КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, зазначення суті порушення ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Твердження сторони захисту, що відключення електроенергії ОСОБА_1 під час конфлікту мало короткочасний характер і жодних наслідків не завдало, є безпідставними.

З пояснень самої особи, щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вбачається, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 існує спір щодо права власності на будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . Також, не заперечував того факту, що після розірвання шлюбу його колишня дружина та їх спільний неповнолітній син постійно проживають у вказаному спірному будинку.

Однак, ОСОБА_1 достовірно знаючи про вказані ним факти, користуючись тим, що він є співвласником вказаного будинку, умисно здійснив відключення будинку від електропостачання, чим позбавив в першу чергу свого неповнолітнього сина та колишню дружину, нормальних умов для проживання у вказаному будинку, адже життєдіяльність людини в сучасному світі є неможливою без використання електричної енергії.

Тому, на переконання суду, ОСОБА_1 свідомо позбавив свою колишню дружину ОСОБА_2 та їх неповнолітнього сина права на належні, безпечні умови проживання у будинку, можливості користуватися такою послугою, як електрична енергія, і такі дії є явним проявом економічного насильства.

Так, показання ОСОБА_2 надані в судовому засіданні є послідовними та деталізованими.

У цьому контексті суд відзначає, що сукупність доказів, включаючи пояснення потерпілої, не заперечення самим ОСОБА_1 , що він 15.05.2025 відключив будинок від електропостачання, є достатніми для встановлення того, що дії ОСОБА_1 справді мали наслідки для емоційного стану потерпілої та їх малолітньої дитини.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої шкоди, наслідків для потерпілої є безпідставними та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Відповідно до положень ст. 39-1 ч.1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статті суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Однак, суд, беручи до уваги встановлені у справі обставини у їх сукупності, а також, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не вбачає підстав для направлення останнього на проходження типової програми для кривдників з особами, які вчиняють домашнє насильство.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 283, п.1 ч. 1 ст. 284, КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В.Лященко