Справа № 467/838/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року відсутні,

за ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

13 червня 2025 року о 21 год. 30 хв. на 08 км. автодороги Т-1510 «Арбузинка- Єланець Нова Одеса», неподалік с. Кавуни Первомайського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ -21101, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого заборонюючого сигналу світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 «в» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відображені у протоколі обставини щодо часу. Місця і способу учинення адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що 13 червня 2025 року у вечірній час доби він дійсно рухався на вказаному у протоколі автомобілі, який належить його батьку.

Оскільки шлагбауми на залізничному переїзді були опущені, а сигнал світлофора був червоний, то він зупинився і дочекався проїзду потягу.

Однак, коли потяг проїхав, а шлагбауми почали підійматись, то він почав перетинати залізничні колії.

Проте, на сигнал світлофора уваги не звернув.

Відразу після того, як він перетнув залізничний переїзд, його зупинили працівники поліції і склали протокол.

У цілому, свою провину визнає.

Суд, у свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази, у їх розумінні згідно ст. 251 цього ж Кодексу, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, установив наступне.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

А положення статті 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі висновки, зокрема, суд має зробити на підставі доказів, як то, будь яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. ( ст. 251 КУпАП).

У цьому провадженні суд зробив висновки про учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, на підставі наступних доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №360942 від 13 червня 2025 року підтверджуються обставини щодо часу, місця, способу та інших обставин учинення правопорушення.

Загалом протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП стосовно свого змісту, що виключає можливість визнання його недопустимим доказом.

Долучений до протоколу відеозапис підтверджує рух ОСОБА_1 через переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний).

Зокрема, із відеозапису видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перетинає залізничні колії після підняття шлагбаумів. Проте, забороняючий сигнал світлофора (червоний) не перемикається на дозволений сигнал ( зелений). Початок відеозапису здійснено 13 червня 2025 року о 12 год. 30 хв.

Відповідно до положень п. 20.5 «в» ПДР України рух через переїзд забороняється якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Водночас, відповідальність за ч.2 ст. 123 КУпАП настає у разі в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Тож, матеріалами справи безсумнівно підтверджено і не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у даному випадку було не дотримано вимоги п.п. 20.5 «в» ПДР України.

З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, так як він виїхав на переїзд при увімкненому заборонному сигналі світлофора.

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 123 КУпАП.

А докази, на підставі яких суд зробив такі висновки, є належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає, принаймні, протилежного судом не виявлено та іншими особами не доведено.

Будь яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує: характер вчиненого правопорушення, зокрема, те, що внаслідок дій порушника не настало негативних наслідків як для нього самого, так і для інших осіб чи їх майна, у тому числі, нікому не спричинено матеріальну шкоду; особу порушника, як то, що він є людиною молодого віку, отримав у встановленому законом порядку посвідчення водія, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності; ступінь його вини, що правопорушення учинено умисно, а так само і відсутність у цій справі обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність згідно ст.ст. 34,35 КУпАП.

І вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 123 КУпАП у виді штрафу.

При цьому, суд вважає за можливе не застосовувати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, так матеріали справи містять у собі дані, що автомобіль не належить порушнику.

Аналогічно суд не вбачає підстав для накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як не вбачав у дії порушника ознак зухвалості при учиненні правопорушення та не встановив обтяжуючих відповідальність обставин.

У даному випадку стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу та без позбавлення права керування транспортними засобами буде справедливим і відповідатиме характеру учиненого правопорушення і особі порушника, матиме вихований вплив і запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню й судовий збір у розмірі 605,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст.33, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ірина Явіца