Справа № 943/407/25 Головуючий у 1 інстанції: Кос І. Б.
Провадження № 33/811/846/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Франків Андріяни Володимирівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Франків А.В. на постанову Буського районного суду Львівської області від 15 травня 2025 року,

встановив:

постановою Буського районного суду Львівської області від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, 04 березня 2025 року о 10 год. 46 хв. на вулиці Лісова, 30 у селі Стовпин Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 ович керував трактором колісним марки «ФОРТЕ», без реєстраційного номера із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На згадану постанову адвокат Франків А.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову Буського районного суду Львівської області від 15 травня 2025 року та прийняти нову постанову про закриття справи у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що повний текст оскаржуваної постанови наручно отримано 20 травня 2025 року.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що висновки суду є необгрунотовані, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі. Посилання суду на постанову серії ЕНА №4193170 від 04 березня 2025 року є безпідставне, штраф ОСОБА_1 не оплатив, постанова у процесі оскарження.

Наголошує, що на відеозаписі події чітко видно, що транспортний засіб не рухався, двигун був вимкнений. І поліцейські навіть не з`ясували, що двигун трактора вмикається та вимикається спереду, де знаходиться мотоблок, але аж ніяк не зі сторони місця водія.

Вважає, що працівники поліції проявили упереджене ставлення до ОСОБА_1 , зазначивши, що «на вас вже є 130-та», у той час повністю ігноруючи неодноразові зауваження іншого чоловіка, присутнього на відео, з того приводу, що він є водієм транспортного засобу. Цю особу судом не було допитано у якості свідка, хоча він був присутній у судовому засіданні і усно клопотав про це. Заявляє, що саме ОСОБА_2 керував колісним трактором і цей транспортний засіб належить саме йому.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини.

Заслухавши пояснення адвоката Франків А.В. та ОСОБА_1 , які повністю підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарженні підтверджуються матеріалами справи, отже такий строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261791 від 04.03.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис на відеокамеру; письмовим направленням поліцейського ОСОБА_4 від 04.03.2025 до КНП «Буська ЦРЛ» для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 згідно виявлених поліцейським ознак такого сп`яніння. Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск DVD-R); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4193170 від 04.03.2025 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Безпідставним є доводи захисника на те, що ОСОБА_1 не керував трактором колісним марки «ФОРТЕ», без реєстраційного номера в силу того, що такі доводи були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Франків Андріяни Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову Буського районного суду Львівської області від 15 травня 2025 року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ