КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 940/129/25 Головуючий у суді першої інстанції - Самсоненко Р.В.
Номер провадження № 33/824/1985/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Неживок Ігорем Вікторовичем, на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216044 від 08 січня 2025 року, водій ОСОБА_1 08 січня 2025 року о 21 годині 41 хвилині в місті Тетіїв по вулиці Академіка Байраківського, 3, керував транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - Неживок І.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції для здійснення перевірки. Після чого, йому було оголошено про підозру щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння. В подальшому, працівники поліції намагалися встановити даний факт за допомогою ліхтарика в мобільному телефоні. Так, поліцейським висловлено припущення, що зіниці ОСОБА_1 не реагують на світло та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в місті Рокитне, що знаходиться за 98 км від міста Тетіїв.

Наголошує, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а лише зазначив, що не бажає їхати так далеко.

Згодом, на прохання останнього відвезти його на огляд до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку від працівників поліції була отримана відмова, яка мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення вже складений.

Після чого ОСОБА_1 відправився до Комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, в якій йому відмовили у проведенні огляду. Тому він поїхав до міста Рокитне для проходження огляду на стан сп`яніння, де було встановлено, що ОСОБА_1 повністю тверезий.

Наголошує, працівниками поліції всупереч п. 6-7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не в найближчому закладі охорони здоров`я, що знаходиться на відстані менше одного кілометра від місця зупинки, а до медичного закладу міста Рокитне, що знаходиться за 98 кілометрів від місця зупинки.

Стверджує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок медичного закладу, посилаючись на те, що такий огляд проведено через дві години після зупинки та без присутності працівника поліції, не беручи до уваги наступне.

У Комунальному некомерційного підприємстві «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради було відмовлено ОСОБА_1 у проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому він відразу направився до міста Рокитне, що знаходиться за 98 кілометрів від міста Тетіїв, відтак середня тривалість поїздки становить одну годину тридцять хвилин. Наголошує, останній не зволікав із проведенням такого огляду, що на думку сторони захисту свідчить про його бажання довести, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

З-приводу відсутності працівника поліції при здійсненні огляду на стан наркотичного сп`яніння вказує, що поліцейськими не було вжито жодних заходів для проведення такої перевірки після згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в місті Рокитне.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Неживок І.В. просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Неживок І.В. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Неживок І.В., дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Тобто, водій зобов`язаний пройти у встановленому законом порядку огляд, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду чи підстави до зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, згідно Переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення оглядів водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджено наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 04 лютого 2025 № 99-Адм «Про внесення змін до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», найближчим закладом охорони здоров`я від місця зупинки транспортного засобу (м. Тетіїв) є Комунальне некомерційне підприємство «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216044 від 08 січня 2025 року, водій ОСОБА_1 08 січня 2025 року о 21 годині 41 хвилині в місті Тетіїв по вулиці Академіка Байраківського, 3, керував транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1)

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що від дачі пояснень відмовився.

Відповідно до Акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці.Результат огляду на стан сп`яніння не проводився (відмова). (а.с.4).

В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 січня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Особа відмовилась від проведення огляду (а.с.5).

В матеріалах справи також міститься рапорт поліцейського ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі рядового М. Комарського від 08 січня 2025 року, згідно якого перебуваючи у вільному патрулюванні було помічено ТЗ Skoda н.з: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух з технічною несправністю т.з., а саме непрацюючою лампочкою підсвітки номерних знаків, в ході спілкування у даного громадянина було виявлено ознаки наркотичного сп?яніння а саме: розширені зіниці очей що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Даному громадянину було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку, на що останній категорично відмовився, тому на даного громадянина було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР-1 №216044, також відібрано смс-сповіщення, направлення, акт огляду, розписка, та видано тимчасовий дозвіл на право керування серії НОМЕР_3 .

Подія зафіксована на БК Моторолла 476439, 476683, відеорієстратор BAXTER DVR. (а.с. 8)

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 08 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 для здійснення перевірки. (21:41:48). Після зупинки працівник поліції попросив відкрити капот для перевірки номерів кузова автомобіля. (21:44:26). Після спілкування працівника поліції з водієм останній повідомляє, що у нього є підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. В подальшому працівником патрульної поліції було за допомогою ліхтаря було проведено тест на чутливість зіниць світла та повідомлено водію зіниці очей не реагують на світло (21:49:00). На, що водій вказує, що наркотики не вживав, та погоджується пройти тест в лікарні м. Тетіїв. Працівник патрульної поліції пропонує пройти тест на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та повідомляє, що необхідно буде їхати в м. Рокитне. На відео також зафіксовано, спілкування між водієм та працівниками поліції на якому водій неодноразово повідомляє, що їхати до м. Рокитне він відмовляється, оскільки це займе багато часу.

Отже з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в м. Рокитному, яке, як вірно вказує захисник знаходиться за 80 км. від місця зупинки. При цьому працівником поліції не було запропоновано водієві пройти огляд на визначення стану сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, як того вимагає п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, відеозаписом не зафіксовано, що поліцейський направляв, а ОСОБА_1 відмовився, від проходження огляду у Комунальному некомерційному підприємстві «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, хоча у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 січня 2025 року (а.с. 5).

За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Близькі за змістом положення викладено в ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Своїми діями, які виразились в направленні ОСОБА_1 для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в м. Рокитне, поліцейський порушив вимоги п. 12 розділу ІІ вищезазначеної Інструкції.

В даному випадку відмова водія від проходження огляду в іншому населеному пункті, за наявності в м. Тетієві лікарні, яка уповноважена проводити такі огляди є законною, оскільки поліцейським порушено вимоги інструкції, яка чітко вимагає від останнього направлення водія до найближчого лікувального закладу, яким є Тетіївська районна лікарня.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 пройшов тест на виявлення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Рокитнянська Б.Л.» та відповідно щодо результатів медичного огляду особи лікарем зроблено висновок, що у ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено (а.с.18).

Як вбачається з наданого суду відео, ОСОБА_1 відмовився від огляду саме тому, що йому було запропоновано їхати до іншого населеного пункту, про що він вказав поліцейському.

Будь-яких доказів неможливості проведення огляду водія на стан сп`яніння в Тетіївській районній лікарні станом на 08 січня 2025 року матеріали справи не містять.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, судом було допитано рядового поліції ОСОБА_2 та рядового поліції ОСОБА_3 , які пояснили, що раніше вони возили осіб для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння до Тетітіївської центральної лікарні проте їм відмовляли у проведенні у зв`язку із відсутністю лікаря. Їхнє керівництво повідомило їх про те, що в м. Тетіїв огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводиться, а тому необхідно везти водіїв до м. Рокитне. Стосовно департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації щодо проведення огляду водії транспортних засобів на стан сп`яніння вони не знали.

Отже, дії поліцейського не відповідали вимогам ст. 245 КУпАП, за якими завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані вимоги закону та дійшов помилкового висновку про наявність у діях водія складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, на що вказав Європейський суд з прав людини у справі «Гайдашевський проти України» рішення від 05.02.2025, заява № 11553/21.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , інспектором патрульної поліції не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (п. 65 рішення Європейського суду з прав людини від 21.07.2011, справа «Коробов проти України», заява № 39598/03).

Таким чином, відповідь на запит судді Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року адміністрації КНП «Тетіївска ЦЛ» про те, що заклад не проводить огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише перебуває на стадії підготовки до укладення договору з Київською міською наркологічною лікарнею «Соціотерапія» не може бути належним та допустимим доказом, оскільки суд не може здійснювати пошук доказів за власною ініціативою, як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Гайдашевський проти України» від 06 лютого 2025 року, так як дане порушуватиме вимоги безсторонності суду.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП..

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Неживок Ігорем Вікторовичем, задовольнити.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2025 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський