Справа № 144/417/25
Провадження № 33/801/614/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Магдяк Н. І.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі захисника Винту Євгенія Юрійовича,

розглянувши (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Винту Євгенія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в магазині «Наш Караван», проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП України, і за його вчинення накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України і за його вчинення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн у дохід держави. На підставі частини другої статті 36 КпАП України остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постановою від 2.04.2025 адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 144/417/25 (провадження № 3/144/164/2025) /а. с. 19/.

Як зазначено в постанові суду, 8.03.2025 о 00 год. 20 хв. на автодорозі Теплик - Росоша, ОСОБА_1 керувала автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на факт вживання алкоголю в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

8.03.2025 о 00 год. 20 хв. на автодорозі Теплик - Росоша, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибравши безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, не впоравшись з керуванням, допустила виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого з`їхала в кювет. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 1.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Винту Є. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 2736 від 2.06.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить : скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в діях складу інкримінованого правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було дотримано положень пункту 8 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно якої у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Факт отримання травм ОСОБА_1 підтверджується медичними документами приєднаними до матеріалів справи; ОСОБА_1 не заперечує доведеність вини у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Винту Є. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, правильність кваліфікації її дій за статтею 124 КУпАП, призначене адміністративне стягнення судом в апеляційній скарзі не оспорюється /а. с. 61/.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення серії 265429 від 8.03.2025 /а. с. 2/; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 4/; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Гайсинська ЦРЛ від 8.03.2025 /а. с. 5/; відеозапису з місця події /а. с. 8/, з якого вбачається, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , яка повідомляє, що автомобілем не керувала, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці або в лікарні вона відмовилась (час 01:29, 01:45); на неодноразові пропозиції працівників поліції викликати швидку медичну допомогу ОСОБА_1 відмовилася (час 1:29, 1:33-1:34); працівниками поліції викликано швидку медичну допомогу з власної ініціативи (час 2:01 по 2:09).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблені за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР України).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Згідно з пунктом 8 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , в якої ними було виявлено можливі травми «забій шиї», які вона отримала при ДТП, при цьому вона перебувала в автомобілі працівників поліції в сидячому положенні, знаходилась в стресовому стані, трималась за шию, погано себе почувала, постійно жалілася на біль. Через її постійні скарги на погане самопочуття, їй неодноразово працівниками поліції пропонувалось викликати швидку медичну допомогу (час 01:25, 01:29, 01:31, 01:33-01:35, 01:38), однак вона відмовлялася, стверджуючи, що не хоче щоб про подію було комусь відомо і що їй завтра на роботу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наявні у справі докази свідчать про те, що у працівників поліції були достатні підстави, з огляду на скарги на погане самопочуття та біль в шиї ОСОБА_1 та її стресовий стан для виклику швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 ..

Водночас, як видно із відеозапису, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (час 01:29), та повторно в медичному закладі (час 1:45), на що вона «відмовилась», після чого було складено протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Швидку медичну допомогу працівники поліції викликали вже після складання протоколів про адміністративне правопорушення за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП (час з 2:01).

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 пояснив, що відповідаючи на запитання поліцейського про намір пройти огляд на стан сп`яніння його підзахисна саме через нервовий стрес та больові симптоми не могла чітко усвідомлювати значення своїх дій та слів, а тому її відмова не була свідомою.

Не надавши оцінки, наданим у судовому засіданні захисником ОСОБА_2 медичним документам ОСОБА_1 /а. с. 41-45/, суд першої інстанції не звернув уваги на отримані нею під час ДТП травми, а саме : перелом шиї, перелом ребра , струс головного мозку, цервіколгія, тощо.

Як вбачається з виписки з медичної картки № 4376 ОСОБА_1 була оглянута на місці пригоди бригадою швидкої допомоги, від госпіталізації відмовилася /а. с. 41/.

Отже, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що і працівниками поліції, які викликали швидку допомогу і медичними працівниками, які прийняли даний виклик було встановлено факт травмування водія ОСОБА_1 під час ДТП, а тому у відповідності до п.8 розділу І Інструкції водієві в обов`язковому порядку мав бути проведений медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції № 1452/735 (пункт 83 постанови ВП ВС від 18.04.2024 по справі № 990SCGC/1/24).

З відеозапису видно, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не було зазначено наявність ознак сп`яніння, які були виявлені в неї, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, враховуючи травмування водія, як стверджував захисник у судовому засіданні, була сприйнята водієм, як типова процедура при ДТП.

З відеозапису також вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також не з`ясовано чи вона розуміє наслідки такої відмови враховуючи її стресовий стан та погане самопочуття, постійну біль в шиї, на яку вона скаржилась та неможливість рухатись.

Таким чином, працівниками поліції не було доведено, а судом першої інстанції не встановлено, чи не пов`язана відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з отриманою нею травмою в результаті ДТП та чи була така відмова свідомою, притомною та інформованою, враховуючи вимоги пункту 8 розділу І Інструкції № 1452/735.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і правопорушник є винним у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною другою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Також постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 слід змінити, виключивши з резолютивної частини абзац третій. В іншій частині постанова Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн у дохід держави; стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Винту Євгенія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 змінити, виключивши з резолютивної частини абзац третій.

В іншій частині постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.05.2025 по справі № 144/417/25 в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн у дохід держави; стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота