П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: відсутній в матеріалах справи, працюючого водієм в ТОВ «ШСГ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139784 від 30.09.2024 року: 30.09.2024 року о 09 год. 25 хв. в с. Озерна, вул. Богдана Хмельницького, 24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki Adress» без н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що водій категорично відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив повністю та пояснив, що моторолером він не керував. ОСОБА_1 зазначив, що його моторолер був у несправному стані та отримавши на передодні необхідні для його ремонту деталі, ОСОБА_1 котив його по узбіччю до знайомого, який займається ремонтом мопедів. Згодом ОСОБА_1 стояв на узбіччі та розмовляв по телефону та до нього під`їхали працівники поліції, які почали вказувати, що ОСОБА_1 керував моторолером з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечив поліцейським такі обставини, пояснив, що моторолером не керував, а напередодні котив його, однак в даний час взагалі стояв. Працівники поліції тиснули на ОСОБА_1 та погрожуючи, що моторолер заберуть на штраф-майданчик, у разі, якщо ОСОБА_1 не буде визнавати, що керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Тому, ОСОБА_1 перестав сперечатись із поліцейськими та підписався у протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шовкопляс С.П. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Зокрема адвокат Шовкопляс С.П. зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, оскільки транспортним засобом останній не керував та рух на ньому не здійснював. При цьому захисник зауважив, що жодних об`єктивних доказів факту руху транспортного засобу, матеріали справи не містять. Крім цього адвокат Шовкопляс С.П. зауважив, що на наявних відеозаписах, ОСОБА_1 неодноразово вказував поліцейським, що він не рухався на моторолері, проте такі доводи були проігноровані поліцейськими. Крім цього працівники поліції здійснили тиск на ОСОБА_1 та вказали аби він визнавав провину, оскільки у іншому випадку, транспортний засіб буде евакуйовано на штраф-майданчик. При цьому адвокат Шовкопляс С.П. наголосив, що працівники поліції не були позбавлені можливості долучити відеозаписи з фіксацією руху ОСОБА_1 на транспортному засобі, або ж інших доказів на підтвердження даних обставин, однак таких доказів, додано не було.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що 30.09.2024 вона, разом із знайомою, перебували поблизу магазину в с. Озерна по вул. Богдана Хмельницького, та бачили, що через дорогу від них, на узбіччі стояв ОСОБА_1 , який щось робив у телефоні та біля нього стояв моторолер. Потім ОСОБА_2 зайшла із знайомою до магазину та вийшовши з нього через кілька хвили, вона бачила, що біля ОСОБА_1 стояли поліцейські. Згодом ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_1 та працівників поліції, аби поцікавитись у чому справа. ОСОБА_2 зазначила, що не бачила аби ОСОБА_1 їхав на моторолері.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисник, свідка ОСОБА_2 , дослідивши клопотання адвоката Шовкопляс С.П. про закриття провадження у справі, надані стороною захисту роздруківки роздруківки трекінгу замовлення, письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.03.2025, копію адвокатського запиту від 15.05.2025, копію листа №20аз/41/40/1/2/11/07-2025 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 21.05.2025, а також дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139784 від 30.09.2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт від 30.09.2025, відеозаписи, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя зазначає, що суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП являється особа, котра була водієм транспортного засобу та безпосередньо здійснювала рух, керуючи транспортним засобом, а тому матеріали справи повинні містити докази на підтвердження факту керування транспортним засобом за наявності ознак сп`яніння.

Пояснення сторони захисту вказують, що ОСОБА_1 не був водієм та рух на вказаному транспортному засобі не здійснював, а лише перебував поблизу моторолера.

На наявних в матеріалах справи відеозаписах не зафіксовано руху транспортного засобу «Suzuki Adress», та факту керування ОСОБА_1 зазначеним трансопртним засобом, натомість відеозаписи відображають, що зазначений транспортний засіб перебував у нерухомому стані на узбіччі дороги, а біля нього стояв ОСОБА_1 .

Поліцейський, вийшовши із службового автомобіля, запитав чи у ОСОБА_1 зламаний транспортний засіб, після чого вказав, що ОСОБА_1 керував моторолером та має ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив факт керування, пояснив, що він просто стояв. Працівник поліції зазначив, що якщо ОСОБА_1 вину визнає, то мопед буде залишено йому, а якщо останній буде заперечувати свою винуватість, той поліцейські заберуть транспортний засіб та евакуюють, після чого ОСОБА_1 погоджувався з поліцейським та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Суддя зауважує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, надані суду матеріали справи не містять доказів, які б в дійсності об`єктивно підтверджували факт руху зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення транспортного засобу та керування ОСОБА_1 ним, а також спростовували надані стороною захисту пояснення.

При вирішенні даної справи, суддя бере до уваги вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, які регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Враховуючи наведене, суддя зазначає, що орган Національної поліції не був позбавлений можливості долучити до матеріалів справи відеозаписи, на яких було би зафіксовано усі обставини події та фіксації адміністративного правопорушення, зокрема й відеозаписів, на яких було б зафіксовано, як ОСОБА_1 керує транспортним засобом, проте з невідомих причин таких відеозаписів долучено не було, що в свою чергу викликає розумні сумніви.

Крім цього суддя зауважує, що будь-яких інших доказів, які б могли підтвердити обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зокрема пояснень свідків, копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ОСОБА_1 30.09.2024 за порушення Правил дорожнього руху під час керування зазначеним транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, допустимих та достатніх доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь