Справа № 489/4445/25
Провадження № 3/489/1353/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

25 червня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, відповідно до протоколу проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347751 від 01.06.2025, 01.06.2025 о 01.52 год. в м. Миколаєві на перехресті вулиць Космонавтів та Вінграновського водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі КНП «МОЦПЗ» МОР.

ОСОБА_1 у судове засідання 17.06.2025 не з`явився, надіславши заяву про відкладення розгляду справи через проходження ним військової служби. У зв`язку з цим, розгляд справи був відкладений на 25.06.2025. Вказаного дня ОСОБА_1 до суду також не з`явився, надіславши заяву про відкладення судового засідання через перебування у зоні бойових дій, при цьому будь-яких фактичних даних, які б підтверджували факт його знаходження безпосередньо у зоні активних бойових дій та неможливість прибуття до суду, до заяви не додано. Про час та місце судових засідань повідомлявся вчасно та належним чином. Таким чином, судом вжито достатніх та вичерпних заходів для виклику особи до суду для реалізації її права на захист від пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, реалізуючи яке ОСОБА_1 уклав договір із адвокатом Василинюком В.В. про захист його інтересів при розгляді даної справи.

У судовому засіданні 25.06.2025 захисник подав письмові заперечення проти протоколу та просив закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на тій підставі, що у протоколі наявні невідповідності в частині зазначення місця та часу його складення фактичним даним, зафіксованим на відеозаписах; під час пропозиції пройти огляд та складення протоколу не були залучені свідки; ОСОБА_1 був тверезим та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, але погоджувався на його проходження в закладі охорони здоров`я; в матеріалах справи наявні акт огляду та непідписане поліцейським направлення на огляд, хоча такий огляд не проводився та їхні копії особі не вручалися; поліцейські неправомірно застосували щодо ОСОБА_1 заходи фізичного впливу та спецзасоби; йому не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду протоколу без участі ОСОБА_1 , суддя дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

При цьому, особі відомо, що на розгляді суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколу та засвідчено її підписом, а також підтверджується надісланими до суду заявами ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, повторну неявку особи до суду та відсутність фактичних даних про поважність її неявки двічі до суду, факт залучення нею захисника та надання останнім докладних заперечень проти протоколу, суддя доходить висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.06.2025; довідку УПП в Миколаївській області від 02.06.2025; переглянувши відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського), суддя дійшов таких висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3, 4 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 6, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 Р. І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського встановлено, що за вказаних у протоколі обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, після оголошення виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, які, на думку поліцейського, були в ОСОБА_1 , останній категорично відмовився, незважаючи на роз`яснення поліцейського про те, що відмова від огляду на стан сп`яніння, зокрема у закладі охорони здоров`я, тягне за собою настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що перед складенням протоколу поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом без будь-яких зауважень з приводу інкримінованого йому правопорушення, не виклавши, при цьому, жодних заперечень проти нього та власноручно підписав протокол і виклав у ньому пояснення, в яких відсутні будь-які заперечення з приводу інкримінованого правопорушення.

Крім того, зміст відеозаписів свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилася на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до положень якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. При цьому, тривалість та зміст відеозаписів дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я після керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. ОСОБА_1 в тексті протоколу не виклав будь-яких заперечень проти інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, суддя критично оцінює заперечення захисника як намагання уникнути ОСОБА_1 відповідальності за скоєне діяння, оскільки, по-перше, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння та не вживав алкогольні напої, спростовуються дослідженими відеозаписами, на яких зафіксовано наявність в останнього зафіксованих у протоколі візуальних ознак сп`яніння (млява мова, порушення координації рухів), а також поліцейський безпосередньо зазначав особі, що від неї чутно запах алкоголю з порожнини роти. Натомість ОСОБА_1 на відео підтвердив поліцейському, що вживав алкогольні напої та пропонував «домовитися на місці».

По-друге, не релевантними є твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду в закладі охорони здоров`я та йому не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право на захист, оскільки на досліджених відеозаписах чітко зафіксовано, що поліцейський після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння неодноразово та протягом тривалого періоду часу з моменту його зупинки пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що той відмовлявся, в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 спочатку просив надати певний час, а після спливу більше 15 хв. зазначив поліцейському про те, що не бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я, після чого йому було роз`яснено наслідки відмови у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, необхідно зауважити, що відповідно до положень ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння поліцейський зобов`язаний організувати в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що, у свою чергу, вказує на відсутність у поліцейського законних підстав для тривалого спілкування з особою - водієм та її умовляння чи примушування на такий огляд.

Також не можуть бути підставою для закриття провадження у справі посилання захисника на те, що в матеріалах справи наявні акт огляду та непідписане поліцейським направлення на огляд, хоча такий огляд не проводився та їхні копії особі не вручалися, оскільки, по-перше, обов`язок складення таких документів виникає у поліцейського у випадку проходження особою огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, натомість ОСОБА_1 відмовився від такого огляду та притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від огляду, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. По-друге, зміст цих документів має суттєве та вирішальне значення у випадку інкримінування особі правопорушення, яке полягає саме у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, а не у відмові від огляду.

Крім того, неспроможними є доводи захисника про відсутність в діях особи складу інкримінованого правопорушення через незалучення поліцейським двох свідків під час пропозиції пройти огляд та складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, як зазначено вище, згідно з п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Натомість за обставин даної справи, факт спілкування поліцейського з ОСОБА_1 з моменту його зупинки і до часу складення протоколу про адміністративне правопорушення супроводжувався застосуванням технічних засобів відеозапису, на яких повно та об`єктивно зафіксовані як обставини керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, так і складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним особи. Тому вказані дії поліцейського відповідають вимогам вищевказаних нормативних актів щодо процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень захисника про зазначені у протоколі невідповідності місця та часу його складення фактичним даним, зафіксованим на відеозаписах, то суд зазначає наступне.

Суддя виходить з того, що не кожен дефект певного адміністративного акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то такі, в залежності від їх характеру, можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

За такого, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Таким чином, зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення неправильного району населеного пункту, де складався протокол, а також час складення протоколу та керування транспортним засобом, не є суттєвими і тому не впливають на законність цього протоколу, оскільки місце та дата вчинення правопорушення зазначені при описі суті правопорушення, яке вчинено ОСОБА_1 , та збігаються із датою та місцем, зазначеними у відеозаписах, доданих до протоколу.

Крім того, суддя бере до уваги, що процес притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з часу його зупинки та до складення протоколу про адміністративне правопорушення становить майже дві години, та в цей проміжок входить період часу з 0:55 годин до 2:44 годин 01.06.2025, про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині часу керування транспортним засобом та часу початку складення протоколу.

Також не можуть бути підставою для відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення зафіксовані на відеозаписах факти застосування до нього поліцейськими спеціальних технічних засобів та заходів фізичного впливу, оскільки, по-перше, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення слідчий суддя лише встановлює наявність у діях особи складу інкримінованого протоколом правопорушення та можлива неправомірність дій поліцейських щодо застосування заходів фізичного впливу та спецзасобів не входить до предмету доказування в цьому провадженні. По-друге, захисником не обґрунтовано, яким саме чином вказані дії поліцейських впливають на суть правопорушення, скоєного його підзахисним, яке полягає у відмові пройти огляд на стан сп`яніння, враховуючи той факт, що на відеозаписах зафіксовано, що метою застосування фізичної сили та спецзасобів з боку поліцейських було отримання можливості ознайомитися з документами особи, не допустити залишення нею місця зупинки та перевірки наявності в неї вогнепальної зброї, а не примушування ОСОБА_1 чи навпаки заборону йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. По-третє, доказів звернення ОСОБА_1 чи його захисника до правоохоронних органів зі скаргами на відповідні дії поліцейських щодо його зупинки 01.06.2025 та застосування спеціальних засобів, а також визнання таких дій незаконними у встановленому законом порядку суду не надано.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка містить безальтернативний вид накладення стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко