КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Київ

справа №367/12812/24

провадження № 33/824/3219/2025

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобець Анатолій Васильович, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 12 год. 02 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 22км 500 м с. Горенка, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MINI COOPER, державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобець А.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зіткнення транспортних засобів було здійснено після проїзду смуги, яка дозволяла зробити поворот ліворуч, проте інспектор поліції схему склав невірно, на ній не зазначені всі полоси для руху, у зв`язку із чим, апелянтом до матеріалів провадження були долучені знімки ДТП.

Зазначає, що докази винуватості ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи є помилковими.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та поверхневого підходу до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 16 червня 2025 року з`явилися ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кобець О.О., які підтримали доводи апеляційної скарги.

Також, у судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 16 червня 2025 року з`явилися потерпіла ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Алієв В.В., які заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд робить висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 12 год. 02 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 22км 500 м с. Горенка, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MINI COOPER, державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Згідно з п. 13.1 ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, повинен встановити: чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зауважує, що в межах цього провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась по автодорозі М-07 22км 500 м с. Горенка.

ОСОБА_1 зазначив, що водій ОСОБА_2 порушила ПДР і почала різко повертати ліворуч, після чого ОСОБА_1 затормозив і вдарив автомобіль MINI COOPER, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після чого водій ОСОБА_2 від`їхала від авто ОСОБА_1 на 2.5 метра. Зазначав, що удар був з лівої сторони автомобіля MINI COOPER, державний номерний знак НОМЕР_2 .

З пояснень другого учасника дорожньо-транспортної ОСОБА_2 вбачається, що остання рухалась по трасі зі сторони Києва в сторону Бучі. За межами населеного пункту перелаштувалася у крайній лівий ряд з метою здійснення лівого повороту. Сигнал лівого повороту був включений завчасно, тому що планувала поворот. Відтак зупинилась і пропускала усі зустрічні автомобілі, але через деякий час відчула різкий удар в задню частину автомобіля. При цьому автомобіль ОСОБА_2 відкинуло вперед.

Поліцейський склав схему місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

Отже, дана схема дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до створення аварійної ситуації.

Тобто відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184710 від 29 листопада 2025 року, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП та пояснень учасників дорожнього руху.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184710 від 29 листопада 2025 року, не надано ні суду першої інстанції, ні в Київський апеляційний суд.

Доводи апелянта про помилковість доказів винуватості ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи є безпідставними з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184710 від 29 листопада 2025 року, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілих та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, Київський апеляційний суд вважає вищевказані докази належними та допустимими і відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що інспектор поліції схему ДТП склав неправильно, на ній не зазначені всі полоси для руху, оскільки як вбачається із самої схеми, то вона підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

Отже, надана схема дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до створення аварійної ситуації.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний суд доходить висновку, що наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кобець Анатолій Васильович - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа