Справа № 603/233/25
Провадження № 3/603/103/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.04.2025 року приблизно о 14:30 год, перебуваючи за місцем спільного проживання, що у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого батька ОСОБА_2 , що виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, внаслідок чого була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, сектор поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направив до Монастириського районного суду Тернопільської області матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732355 від 28.04.2025 року, ОСОБА_1 28.04.2025 року приблизно о 17:00 год за місцем спільного проживання, що у АДРЕСА_1 , ТЗП серії АА № 332889 від 25.04.2025 року, п. 3 заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони 10 діб.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732354 від 25.04.2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.04.2025 року та письмових пояснень ОСОБА_2 від 25.04.2025 року, зі змісту яких видно, що 17.04.2025 року приблизно о 14:30 год його син ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані за місцем спільного проживання, образливо чіплявся до нього, обзивав різними нецензурними словами, погрожував фізичною розправою;

- письмової заяви ОСОБА_2 від 25.04.2025 року, у якій ОСОБА_2 просив притягнути його сина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення стосовно нього домашнього насильства психологічного характеру, а також винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

- письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.04.2025 року, відповідно до яких 17.04.2025 року приблизно о 14:30 год, перебуваючи у нетверезому стані за місцем спільного проживання, під час словесної суперечки із батьком ОСОБА_2 він словесно ображав останнього нецензурними словами, погрожував йому та залякував його;

- фотокопії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 332889 від 25.04.2025 року, згідно з яким у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру стосовно батька ОСОБА_2 йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на десять діб з 18:50 год 25.04.2025 року до 18:50 год 05.05.2025 року;

Відповідно до визначень, наведених у п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи, переслідування), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

При накладенні стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Окрім того, враховуючи обставини вчинення адмінправопорушення, дані про особу порушника, суд приходить висновку про недоцільність направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до ст. 39-1 КУпАП.

У силу вимог ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. Водночас суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, якою передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд звертає увагу на те, що фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732355 від 28.04.2025 року, не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. У протоколі зазначено лише про наявність термінового заборонного припису серії АА № 332889 від 25.04.2025 року. Натомість відомостей про порушення ОСОБА_1 цього термінового заборонного припису протокол не містить.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи і суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення чи змінювати його, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Окрім того, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який згідно зі ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 року в справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, самостійне коригування судом фабули адмінправорушення, що зафіксована у протоколі, порушуватиме принцип рівності сторін процесу та свідчитиме про те, що особа мала захищатись від обвинувачення, яке їй не було пред`явлено.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що у силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732355 від 28.04.2025 року закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. у дохід держави.

Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова