Номер провадження: 33/813/368/25
Головуючий у першій інстанції Щербіна А. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Вадовської Л.М., за участю секретаря Венжик Л.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Берзінь Сергія Людвиговича на захист ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2024 року в справі №947/35077/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 119,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Берзінь С.Л. на захист ОСОБА_1 просить постанову скасувати, винести нову постанову про закриття провадження в справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду та прийняття нової постанови про закриття провадження в справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП з огляду на наступне.

Стаття 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості одне з найважливіших положень демократичної правової держави. Така гарантія знайшла своє відображення в пункті 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, § 2 статті 6 Конвенції з прав людини, § 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 до Зводу принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню або ув`язненню у будь-якій формі.

Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні у справі «Алене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що сфера застосування принципу невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, а й для інших органів держави (пункт 33).

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 21-22 рішення від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України», пункт 33 рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України»).

У сенсі положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вітчизняні суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №108034 від 22 жовтня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 складено за статтею 173 КУпАП. За змістом протоколу 22 жовтня 2024 року о 09:45 годині в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога в районі будинку 76 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою у відношенні до громадянки ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинення дрібного хуліганства та наявність підстав для його адміністративної відповідальності.

Фактичними даними, на основі яких в справі встановлено наявність дрібного хуліганства та винність ОСОБА_1 у вчинення хуліганства є:

Протокол про адміністративне правопорушення серія №108034 від 22 жовтня 2024 року;

заява ОСОБА_2 до поліції та письмові пояснення щодо прийняття заходів до її знайомого на ім`я ОСОБА_3 , який 22 жовтня 2024 року о 09:45 годин за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76 кидався до неї у бійку, плював в обличчя, виражався нецензурною лайкою, розбив окуляри, який з серпня місяця її переслідує за відмову від спілкування з ним;

пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що зустрів свою колишню дівчину, показав телефонний запис спілкування з іншим чоловіком щодо неї, на що вона різко відреагувала відмовою розмовляти, дістала з сумки газовий балон та бризнула ним йому в обличчя; заперечив висловлювання образ у сторону ОСОБА_2 , нецензурну майку, переслідування тощо, у бійку не кидався.

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у Протоколі в графі «пояснення» вказав, що «не згоден»; його пояснення в скарзі та в суді були направленні на обґрунтування того, що його дії з хуліганством не пов`язані.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена проблемами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Для визначення поняття громадський порядок із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та судової практики є те, що громадський порядок це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочином, усталених правил співжиття, комунікацій (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Громадське місце - це місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема, під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (сама по собі вулиця, двір не є громадським місцем).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язвовою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, де особа усвідомлює, що її дії протиправні, та передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок, і особа прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей та наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам суспільству, державі тощо. Зібрані в справі докази вказують на те, що склад адміністративного правопорушення як то дрібного хуліганства в діях ОСОБА_1 не доведено.

ОСОБА_1 зустріч 22 жовтня 2024 року на вулиці зі своєї знайомою ОСОБА_2 та спілкування з нею не вважає діями, направленими на порушення громадського порядку і це не спростовано. Виниклий словесний конфлікт між знайомими людьми, які у минулому мали певні стосунки, не складає об`єктивну сторону хуліганства. ОСОБА_1 не вчинив усвідомлено протиправні дії, що порушили громадський порядок.

Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 173 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Зібрані в справі докази в своїй сукупності не встановлюють наявність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність того, що ОСОБА_1 вчинив хуліганство, має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 287, 292, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Берзінь Сергія Людвиговича на захист ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2024 року в справі адвоката Олександровича на постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2024 року в справі №947/35077/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі №947/35077/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП,- закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Вадовська