Справа № 344/3708/25
Провадження № 3/344/1727/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Хоростіль Р.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 15 січня 2025 року о 08 год. 10 хв. по АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лексикою та застосовувала фізичну силу.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що з ОСОБА_2 , з якою не перебуває в сімейних чи родинних відносинах, вона винаймала квартиру по АДРЕСА_4 , де жили в різних кімнатах. Після того, як у ОСОБА_2 появився чоловік - ОСОБА_3 , вони постійно намагались її переселити в іншу кімнату або виселити. 15 січня зранку вона збиралась на роботу і ОСОБА_2 розпочала конфлікт, в який втрутився її співмешканець, вони шарпали її, наносили тілесні ушкодження і не випускали з ванної кімнати. Вона розхвилювалася і, захищаючись, махала рушником, щоб вийти. Після чого закрилась в себе в кімнаті, дочекалась коли вони підуть у свою кімнату і вибігла на вулицю. По дорозі на роботу вона викликала поліцію, а згодом вона написала на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заяву в поліцію та зняла побої.

Захисник ОСОБА_6 на розгляд справи не з`явився, однак подав письмове клопотання про закриття провадження на підставі. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що протокол було складено поза межами строку, крім цього, ОСОБА_3 не є свідком події, а є її безпосереднім учасником та завдавачем ударів ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017року № 2229-VІІІ, встановлено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, а також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання. Вказаний перелік є вичерпним.

Під час розгляду справи встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та особа, яка зазначена в протоколі як потерпіла, - ОСОБА_2 , не є родичами або особами, які спільно проживають однією сім`єю в розумінні ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім цього, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , а також письмові пояснення ОСОБА_3 .

Однак зазначені особи за викликами суду на розгляд справи жодного разу не з`явилися, будь-які заяви чи клопотання не подали, відповідно не підтвердили достовірність наданих ницими письмових пояснень та не підтримали свою позицію.

Крім цього, будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу не подано.

Суд принагідно зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Отже, встановлюючи відповідно до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ