Справа № 351/812/25
Номер провадження №3/351/287/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2025 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Мартинюк В.І., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Снятин, направлені Відділенням поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, матеріали справи про адміністративне правопорушення згідно протоколу від 22.05.2025 серії ВАД №251824, складеного на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні не має нікого, особи з інвалідністю ІІІ групи,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 серії ВАД №251824, ОСОБА_1 21.05.2025 о 08 год 30 хв у господарстві АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме кричав на неї та викрикував образливі слова, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та порушив ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав. Зазначив, що конфлікт у нього виник з ОСОБА_3 і він кричав на неї , а не на колишню дружину. Водночас підтвердив, що поруч із ОСОБА_3 перебувала ОСОБА_2 , на яку він також кричав, оскільки остання заступилася за ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в письмових поясненнях, доданих до протоколу. Вказала, що намагалася заступитися за свою подружку ОСОБА_3 , на яку кричав та ображав ОСОБА_1 . В цей час ОСОБА_1 почав ображати також її та намагався вдарити.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 1Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до п.14 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з ч.1 статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими матеріалами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2025, заявою потерпілої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії правопорушника правильно кваліфіковані за ч. 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив дії психологічного характеру відносно колишньої дружини, тобто домашнє насильство.

Згідно з статтею 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність особи, судом при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах, визначених санкцією ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до ч. 6, 8, 9 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Разом з тим, суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 вказаного Закону).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності необхідності направлення правопорушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з порушника належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 27, 173-2, 245, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень (Реквізити рахунків для зарахування надходжень «Адміністративні штрафи та інші санкції» Отримувач: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Снятин/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), Номер рахунку: UA0009660,Код класифікації доходів бюджету: 21081100 Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп судового збору в дохід держави (Реквiзити щодо стягнення судового збору за рішенням суду на користь держави Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд.

Суддя Василь МАРТИНЮК