Справа № 348/359/25
Провадження № 33/4808/382/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бурдун Т. А.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Мізика С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2025 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11 лютого 2025 року о 20 год. 39 хв. в с. Красна по вул. Лаз Долішній, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки Білорусь, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, в протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Проте, в акті огляду на стан сп`яніння (а.с.5) та направленні водія для проведення огляду на стан сп`яніння (а.с.6) такими ознаками вже є запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та нечітка вимова. Однак даним розбіжностям судом першої інстанції належної оцінки не дано. Також належним чином не дана оцінка судом першої інстанції посилання у протоколі, акті та направленні на ознаки сп`яніння, які не передбачені р.1 ч.3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також не було йому роз`яснено на якій підставі його було зупинено, а така причина зупинки, як рух з дальнім світлом фар є безпідставною. Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а поліцейськими неправильно було трактовано факт його відмови від проходження огляду. Ставить під сумнів відеозапис події, оскільки вважає його переривчастим та не повним. Вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності немає.

На думку апелянта, строк на апеляційне оскарження постанови суду повинен бути поновлений, оскільки згідно тексту постанови, повне рішення виготовлено тільки 01 квітня 2025 року а апелянтом вказане рішення отримано тільки 03 квітня 2025 року, про що свідчить розписка у матеріалах справи. 10 квітня 2025 року ним, через суд першої інстанції, подано апеляційну скаргу, яка, згідно постанови від 16 квітня 2025 року Івано-Франківського апеляційного суду, повернута з підстав пропуску передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП 10-ти денного строку Судом першої інстанції не були озвучені підстави притягнення його до відповідальності та не спростовано подані ним аргументи та докази а також інші важливі дані, а тому без повного тексту неможливо було сформулювати підстави для апеляційного оскарження і згідно тексту постанови повне рішення було виготовлено тільки 01 квітня 2025 року, а тому подання апеляційної карги було своєчасним.

Просить постанову скасувати та закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Мізик С.І. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 повідомлений про час та місце апеляційного розгляду належним чином, проте в судове засідання не з`явився та про відкладення розгляду клопотань не заявив.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

З метою відновлення доступу особи до правосуддя, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, у зв`язку з тим, що повний текст постанови суду виготовлено тільки 01 квітня 2025 року, що позбавило Голінея вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244512 від 11.02.2025 року (а.с.1); копією постанови про порушення ПДР України за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.8); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 9) зафіксовано зупинення трактору під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився (відео файл №0000000__0009 о 21:20:12, 21:21:03). Водію було роз`яснено, що відмова від огляду прирівнюється до керування в стані алкогольного сп`яніння. Натомість ОСОБА_1 замість чітких відповідей на запитання поліцейських задавав питання: «… Кажіть, що треба?..., що ви хочете?... кажіть суму?». Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, після чого були складені відповідні адміністративні матеріали.

Таким чином, всі обставини вчинення правопорушення зафіксовані на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, є повними і будь-яких сумнівів у апеляційного суду не викликають.

Доводи апелянта, що в акті огляду на стан сп`яніння та направленні в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння є розбіжності, не спростовують висновків суду першої інстанції. Зазначені документи складаються у разі, коли особа погодилася пройти огляд на стан сп`яніння. У даному випадку, мала місце відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому акт та направлення не мають доказового значення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом події, що є достатнім для прийняття рішення судом.

Матеріали справи оформлені з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції «з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Строк на апеляційне оскарження постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2025 року поновити.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт