Житомирський апеляційний суд
Справа №279/196/25 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Номер провадження №33/4805/416/25
Категорія ч.4 ст.121 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 23.12.2024 близько 14 год 30 хв на а/д М07 160 км керував транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, дане правопорушення вчинив повторно протягом року (постанова ДП18 №831140 за ч.1 статті 121 КУпАП від 25.02.2024), чим порушив вимоги п.31.3. б) ПДР - експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий технічний контроль та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Зазначив, що справу судом розглянуто в порушення вимог ст.268 КУпАП без його участі. В матеріалах справи відсутні докази про належне його повідомлення про час та місце судового засідання, призначеного на 23.01.2025 та 04.02.2025. Судові повістки на вказані дати отримані ним із запізненням 29.01.2025 і 13.02.2025, про що свідчить інформація по листах №№904, 743. Суд безпідставно проігнорував його заяву від 03.02.2025 про відкладення судового розгляду та не взяв до уваги медичний висновок про його перебування з 03.02.2025 на лікарняному. Також наголосив на тому, що заяви на отримання електронних повісток не подавав, окрім того, у ній зазначений не його номер телефону, що також підтверджується довідками про недоставлення SMS-повідомлення від 15.01.2025, 27.01.2025. Зауважив, що починаючи з 02.01.2025 самостійно, з розумним інтервалом цікавився провадженням у справі та добросовісно користувався належними йому процесуальним правами, однак жодного разу не був належним чином повідомлений щодо розгляду справи, внаслідок чого був позбавлений можливості захищати себе та надавати докази у справі. Крім того, вказав, що згідно наказу №12-О від 28.02.2024 за ним, як водієм ТОВ «ЄВРО ФОРЕСТЕР ЮА», закріплений службовий автомобіль МАN TGA 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , а транспортний засіб КАМАЗ, 1993 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , взагалі не використовувався товариством, у зв`язку з чим був виставлений на продаж і 31.01.2025 проданий. 27.12.2024 він отримав вказівку від керівника про здійснення доставки дров на котельню Коростенської міської ради. Оскільки закріплений за ним автомобіль був несправний, змушений був в умовах крайньої необхідності використати автомобіль КАМАЗ.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що оскаржувану постанову отримав лише 20.02.2025 в канцелярії суду першої інстанції.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

16.06.2025 ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про дорожній рух" - транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно ч.6 ст.35 Закону України "Про дорожній рух" для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить - кожні два роки.

За змістом ч.2 п.2 ст.35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Визначення поняття «строк експлуатації» наведено у Наказі Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи транспортних засобів» із змінами, відповідно до якої строк експлуатації - період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Згідно п.31.3 б) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

За частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Частина 3 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За частиною 4 статті 121 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, підтверджується: протоколом по адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №203313 від 23.12.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 23.12.2024 близько 14 год 30 хв на а/д М07 160 км керував транспортним засобом КАМАЗ 4510, номерний знак НОМЕР_2 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, дане правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова ДП18 №831140 за ч.1 статті 121 КУпАП від 25.02.2024), чим порушив вимоги п.31.3 б) Правил дорожнього руху України (а.с.10); постановою серії ДП18 №831140 від 25.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності - скло, лобове скло мало тріщини та відсутні бризговики передніх коліс (а.с.10); рапортом сержанта поліції поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Ляшука І. від 23.12.2024 (а.с.11); довідками інспектора відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Н.Шеремет від 27.12.2024 року, зі змісту яких вбачається, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії НОМЕР_3 від 14.02.2024, категорії «С», статус «виданий» та згідно постанови серії ДП18 №831140 від 25.02.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 121 КУпАП (а.с.8-9).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.31.3 б) Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення повторно протягом року, за яке передбачена відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП відповідно до постанови серії ДП18 №831140 від 25.02.2024 за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності. 23.12.2024 останній керував транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про вчинення правопорушення в умовах крайньої необхідності є безпідставними. В даному випадку дії ОСОБА_1 не можна вважати вчиненими в умовах крайньої необхідності, оскільки такі обставини не підтвердженні належними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на ст.22 КУпАП, як на підставу для звільнення від адміністративної відповідальності, є помилковими, оскільки положення цієї статті не застосовуються до правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Також, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови наявність у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої дитини та матері, яка є пенсіонером і потребує фінансової підтримки.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

Матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції вжито вичерпних заходів щодо дотримання прав учасників судового процесу, передбачених ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про місце і час судового розгляду за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення і був обізнаний про розгляд судових засідань, призначених на 23.01.2025 та 04.02.2025, про що свідчать подані ним до суду заяви від 22.01.2025 і 03.02.2025 про відкладення розгляду справи (а.с.17, 22).

Тому, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 . Окрім того, апеляційний суд зауважує, що останній не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич