ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/5420/24 Головуючий в 1 інст. Кіяшко В.О.
Провадження №33/807/655/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Богославського В.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №174107 від 15 листопада 2024 року, 15 листопада 2024 року, о 10:41 годині, с.Петро-Михайлівка, траса М18, 263 км, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL OMEGA д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що винесена вона з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що з відеозапису події вбачається його зупинка співробітниками поліції, повідомлення ним про те, що він проходить військову службу та поспішає. Однак, поліцейські почали звинувачувати його в тому, що він знаходиться під впливом наркотичних засобів, на що він відповів, що не вживає наркотичні засобі та їде на військову службу з лікарні, має контузію отриману в бою. При цьому, поліцейський не встановив у нього конкретні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Наполягає, що його поведінка біла адекватною, відповідала обстановці, що підтверджується відеозаписом події.

Отже, працівниками поліції не доведено факту наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі, а судом не зроблено жодного висновку щодо дослідження всіх обставин справи відносно вказаних ознак сп`яніння.

Вказує, що дійсно з початку, не розуміючи наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він надав відмову. Однак, після спілкування з своїм військовим командування, він виявив бажання пройти відповідний огляд, на що поліцейська відмовила йому, посилаючись на те, що неодноразово пропонувала йому такий огляд. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, ще не складався. Крім того, під час розгляду матеріалів справи, направлення на огляд водія до закладу охорон здоров`я не складалося, що зафіксовано відеозаписом події.

Наголошує, що самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, за результатами якого він не перебував ні у стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння.

Посилається на упереджене ставлення з боку співробітників поліції до нього, як до працівника певного державного органу, про що було повідомлено самим поліцейським.

Просить скасувати постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2025 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Богословського В.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили їїзадовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

Вивчивши матеріали справи, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що місцевий суд не звернув уваги на певні істотні обставини справи.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновків суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх припущень щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано, що він 15 листопада 2024 року, о 10:41 годині, с. Петро-Михайлівка, траса М18, 263 км. керував автомобілем ТЗ OPEL OMEGA д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що після лікування на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 прямував з госпіталю до військової частини в АДРЕСА_2 , час його прибуття до назначеного місця спливав через 6 годин. Він не мав жодної ознаки наркотичного сп`яніння, а мали місце наслідки отриманих ним травм, внаслідок мінометного обстрілу, про що він зазначав поліцейським та відмовився від проходження огляду. Однак, після телефонної розмови з командиром, який наказав пройти відповідний огляд, він повідомив поліцейських про бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте отримав відмову. В подальшому, одразу після завершення процедури складання протоколу, він самостійно пройшов огляд в закладі охорони здоров`я.

З вищезазначеного приводу, привертає на себе увагу наданий стороною захисту витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 366 від 14 листопада 2024 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 2 листопада 2024 року № 418-РС на посаду солдату резерву 16 запасної роти військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби (а.с. 26).

Згідно припису т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 листопада 2024 року, ОСОБА_1 запропоновано вибути до військової частини НОМЕР_4 до 16 листопада 2024 року (підстава: витяг з наказу командира вч НОМЕР_3 (по особовому складу) від 2 листопада 2024 року № 418-РС .

Суддею апеляційного суду було переглянуто наявний в справі відеозапис, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту. На запитання поліцейського чи вживав щось ОСОБА_1 останній відповідає: «ні я нічого не вживаю». Не встановлюючи та не оголошуючи жодних ознак сп`яніння, співробітник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. На що, ОСОБА_1 пояснює, що йому на виконання Наказу потрібно прибути до вечора у м. Ізюм. Після зазначено, поліцейський оголошує ознаки наркотичного сп`яніння, які на його думку, наявні у ОСОБА_1 та знов пропонує пройти огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовляється, зазначаючи, що поспішає, здійснює телефонний дзвінок. Після розмови по телефону, до складання співробітником поліції протоколу, ОСОБА_1 підходить до поліцейського та зазначає, що бажає проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки його командир вказав на обов`язковість такого огляду. Однак, поліцейський вказує, що ОСОБА_1 вже відмовився від такого огляду, внаслідок чого буде складений протокол.

Отже, з оглянутого відеозапису події не вбачається, зокрема проведення візуального огляду водія на встановлення ознак сп`яніння, зафіксованого факту наявності візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , їх озвучення працівником патрульної поліції до оголошення пропозиції пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Між тим мова, поведінка, рухи ОСОБА_1 є адекватними, поведінка останнього не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у нього ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції.

При цьому, наявний відеозапис не підтверджує заявлених працівником патрульної поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у вигляді зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці сп`яніння, притаманних наркотичному сп`янінню.

Взагалі аналізу потребує не формальне фіксування відповідної відмови, а сукупність обставин у кожній конкретній справі, зокрема і дотримання процедури запропонованого огляду і реальна наявність для цього підстав з метою уникнення формального підходу до розгляду справи.

З`ясування цієї обставини також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає підстави працівникам патрульної поліції запропонувати проходження відповідного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити медичний огляд або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ст. 266 КУпАП, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.

Також привертає до себе увагу зміст висловлювання поліцейської, яка виявляла ознаки наркотичного сп`яніння та направляла ОСОБА_1 для проходження огляду під час розмови із іншим поліцейським, який каже, що ОСОБА_1 є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що поліцейська відповідає дослівно: «не зря я их недолюбливаю» (час відеозапису 00.59.20). Вказане висловлювання, на переконання судді апеляційного суду, прямо вказує на упереджене ставлення працівника поліції до ОСОБА_1 та викликає обґрунтований сумнів у правомірності її вимог до ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КУпАП, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя апеляційного суду дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає необхідним постанову судді скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/5420/24