Справа № 743/753/25
Провадження №3/743/395/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки матеріали, які надійшли від Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, громадянки України, до адміністративної відповідальності не притягувалася, передбаченої частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ВАВ № 046492 від 29.05.2025 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 06.05.2025 р. о 13 год 30 хв в АДРЕСА_2 , мати ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не виховувала дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, внаслідок чого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив крадіжку грошей у ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 26.06.2025 р. ОСОБА_1 та потерпілий не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Засобами телефонного зв`язку ОСОБА_1 просила справу розглядати за її відсутності, висловивши згоду з протоколом.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як вбачається зі змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 р. № 2801 батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, ведення ними здорового способу життя. У разі порушення цього обов`язку, якщо воно завдає істотної шкоди здоров`ю дитини, винні у встановленому порядку можуть бути позбавлені батьківських прав.

В той же час, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом п. 9 Р. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП може полягати в: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя; ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання; ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Зважаючи на те, що обов`язки ОСОБА_1 по вихованню дитини передбачені вищепроцитованими положеннями законодавства, суд не має права підміняти орган адміністративного розслідування та встановлювати одну з вищеперелічених складових виховання, від якої особа ухилилася, тобто самостійно встановлювати передбачений законодавством конкретний обов`язок щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від виконання яких саме обов`язків ухилилася ОСОБА_1 , що позбавляє можливості суд встановити причинно-наслідковий зв`язок між ухиленням та подією, що сталася, суд не може вважати протокол про адміністративне правопорушення належним доказом винуватості особи.

У пункті 39 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, органом поліції не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 401, 184, 221, 245-249, 276-279, 280-295 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук