Справа № 130/1152/25
Провадження № 33/801/608/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 22 квітня 2025 року о 15 год 00 хв по вул. Західній в с. Тартак, Жмеринського району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керуючи мотоблоком «Форте» без державного номерного знаку, не врахував безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на паркан, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С. М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі захисник зазначає, що про існування постанови ОСОБА_1 дізнався 21 травня 2025 року, коли отримав поштою її копію.

Про судове засідання суд першої інстанції його не повідомляв, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості захистити свої права.

Також захисник просив поновити строк на апеляційне, покликаючись на викладені обставини.

18 червня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява адвоката Смірнова С. М. у якій, з посиланням на статті 268, 271 КУпАП, захисник просить залишити апеляційну скаргу без розгляду.

Ознайомившись із поданою заявою, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, оскільки нормами КУпАП не передбачено повноважень апеляційного суду на залишення апеляційної скарги без розгляду у такій категорії справ.

У судове засіданні учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ст. ст. 268, 294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова винесена судом 06 травня 2025 року.

Зі змісту постанови видно, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні. Відомостей про вручення йому копії постанови матеріали справи не містять.

22 травня 2025 року адвокат Смірнов С. М. подав до місцевого суду заяву про ознайомлення із матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана адвокатом 29 травня 2025 року.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з метою недопущення позбавлення ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя та на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, строк на подання апеляційної скарги можливо поновити.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із такого.

Положеннями ч. 8 ст. 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Із матеріалів справи встановлено, що вона не містить жодних доказів вручення ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду, а тому підстав вважати, що він був належним чином повідомлений про розгляд справи у суду першої інстанції не було.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови у справі.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається із протоколу від 23 квітня 2025 року серії ЕПР № 768897, що 22 квітня 2025 року о 15 год 00 хв, в с. Тартак, по вул. Західній, Жмеринського району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керуючи мотоблоком «Форте» без державного номерного знаку, не врахував безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення із парканом домоволодіння № 44, що належить ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 1).

На а. с. 3 схема ДТП, на якій відображено місце зіткнення.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП від 22 квітня 2025 року, на лінію «102» від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що відома особа ОСОБА_1 в стані сп`яніння на мотоблоці здійснив наїзд на його огорожу (а. с. 3).

У заяві Начальнику Жмеринського РУП ГУНП у Вінницькій області від 22 квітня 2025 року ОСОБА_2 зазначив, що просить прийняти міри до жителя с. Тартак ОСОБА_1 , який 22 квітня 2025 року близько 14 год 00 хв, керуючи мотоблоком, скоїв зіткнення з парканом його домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , у результаті чого його пошкодив, завдавши матеріальну шкоду на 5 000 грн (а. с. 5).

Як видно із пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції 22 квітня 2025 року, о 14 год 30 хв йому зателефонували і повідомили, що невідомий чоловік мотоблоком пошкодив паркан домоволодіння ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Приїхавши за вказаною адресою він виявив пошкодження паркану, а саме 2 листів профнастилу. У подальшому йому повідомили, що мотоблоком керував ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 . Подією ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 5 000 грн (а. с. 6).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції 23 квітня 2025 року, він близько 15 год 00 хв рухався на мотоблоці марки «Форте» по вул. Західній до себе додому. Проїжджаючи повз будинок ОСОБА_2 у мотоблоці заклинив фрикціон у результаті чого ОСОБА_1 здійснив зіткнення із парканом домоволодіння ОСОБА_2 , пошкодивши його. Оскільки з будинку ніхто не виходив, ОСОБА_1 мотоблоком поїхав додому, бо поспішав на роботу, а про пошкодження паркану та відшкодування хотів повідомити власника наступного дня (а. с. 7).

На а. с. 8 копія протоколу від 23 квітня 2025 року серії ААД № 136969 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Положеннями п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1. ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На переконання апеляційного суду, наявними у матеріалах справи доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю, а тому підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення немає.

Апеляційна скарга не містить жодних доводів на спростування встановлених обставин.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведено, а тому апеляційний суд доходить висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Протокол серії ЕПР1 № 768897 був складений 23 квітня 2025 року, подія правопорушення мала місце 22.04.2025 року, а тому на момент розгляду справи апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, діючи у точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, апеляційний суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 буде стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до вимог статті 40 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Згідно із ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який згідно із ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік» становить 3 028 грн.

Отже, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього на користь держави слід стягнути й судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 283, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційну оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова Сергія Михайловича задовольнити частково.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року скасувати та ухвалити нову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,80 (шістсот п`ять грн 80 коп.) грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук