Справа № 489/3604/25
Провадження № 33/812/263/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Шурми Є.М.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Скоробогатька В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Скоробогатьком Володимиром Юрійовичем, на постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 319287, 03 травня 2025 року о 20 годині 00 хвилини в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук). Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП МОЦПЗ МОР, на що останній відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 Скоробогатько В.Ю. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У разі відмови у задоволенні апеляційної скарги просив застосувати принцип індивідуалізації покарання та не призначати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як він є військовослужбовцем, працює на посаді бойового медика, а тому посвідчення водія необхідне ОСОБА_1 для виконання військового обов`язку для захисту Батьківщини.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП лише після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливило їх використання до складання протоколу. Вказував, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. Посилався на те, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі лише після складення щодо нього протоколу. Заперечував наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та зазначав, що звуження зіниць очей, які не реагують на світло, бліде обличчя , тремтіння пальців рук можуть бути наслідком поранень та контузій, яких зазнав ОСОБА_1 як військовослужбовець під час несення військової служби. Зважаючи на те, що він є військовослужбовцем, огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння та складення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення мав би проводитись з обов`язковим залученням органів Військової служби правопорядку у збройних Силах України.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на відсутність причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , за такого подальші вимоги працівників поліції щодо необхідності проходження медичного його огляду є безпідставними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Скоробогатька В.Ю., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 03 травня 2025 року о 20 годині 00 хвилини в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук).

03 травня 2025 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 319287, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП МОЦПЗ МОР, на що останній відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що працівниками поліції зафіксовано момент зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомлено про причину зупинки, а саме: розбите лобове скло автомобіля. В ході бесіди працівником поліції було виявлено у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Після відмови ОСОБА_1 , йому було роз`яснено про складання щодо нього у цьому випадку протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Лише після зазначених дій працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі зафіксовано, що після складення протоколу, працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 отримати його копію, на що останній відповів відмовою та зробив у ньому запис про незгоду з протоколом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не доведено працівниками поліції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки останній притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується посилання захисника на порушення проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відтак до нього мали застосовуватися положення ст. 266-1 КУпАП та проводитись уповноваженою особою Військової служби правопорядку суд зазначає наступне.

Положеннями вказаної ст.266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснювався в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

Зважаючи на викладене, твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Що стосується клопотання в апеляційній скарзі про застосування до ОСОБА_1 принципу індивідуалізації покарання та не призначення йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як він є військовослужбовцем слід зазначити наступне.

Діючими нормами КУпАП, а саме ч. 1 ст. 130, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Санкція статті передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Альтернативних положень санкція статті не містить. За такого, законодавством не передбачене часткове застосування відповідальності за вказане адміністративне правопорушення.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення повно дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та виніс законну та обґрунтовану постанову.

За такого, відсутні підстави для скасування постанови судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Скоробогатьком Володимиром Юрійовичем, на постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська