Справа №155/735/25
Провадження №3/155/411/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області 06 травня 2025 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді від 24 червня 2025 року вирішено об`єднати в одне провадження справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.2 ст.130 КУпАП, та справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318297 від 02 травня 2025 року вбачається, що 02 травня 2025 року о 17 годині 18 хвилин в селищі Мар`янівка, на автодорозі Т0302 громадянин ОСОБА_1 , не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу та продовжував рух, ігноруючи законні вимоги працівників поліції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318237 від 02 травня 2025 року вбачається, що 02 травня 2025 року о 17 годині 18 хвилин в селищі Мар`янівка, на автодорозі Т0302 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем «Ніссан Навара», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя та поведінці, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в лікарняному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-2 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого судову повістку вручено за довіреністю рідним.

За приписами ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також суддею встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений, що дані матеріали будуть розглядатися Горохівським районним судом Волинської області.

Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, згідно п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 викликався в судове засідання рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а також про місце розгляду справи був повідомлений при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що він відповідно до вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП, був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя врахував, що від ОСОБА_1 не надходило заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення за статтею 130, 122-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318297 від 02 травня 2025 року кваліфіковано за ст. 122-2 КУпАП. Однак в даному протоколі не зазначено частину статті 122-2 КУпАП, що впливає на кваліфікацію інкримінованого правопорушення.

Водночас, ст. 122-2 КУпАП має дві частини, які передбачають адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (ч. 1 ст. 122-2), невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу (ч. 2 ст. 122-2).

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи за відповідними нормами КУпАП. Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє особу, щодо якої складено протокол, права здійснювати предметний захист та порушує її процесуальні права. Враховуючи дані обставини, суд не має можливості провести повний та всебічний розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення за наявності вказаних недоліків, а саме те, що в протоколі не вказано частини статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , тобто не зазначено правову норму, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів Національної поліції.

Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення (в суті правопорушення) не зазначено кваліфікації діяння не вказано відповідну частину ст. 122-2 КУпАП, тому такий не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протокол не відповідає вимозі щодо його достовірності та є недопустимим доказом, що є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у відповідності до норм ст. 250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є водії транспортних засобів та інші особи, які знаходяться у стані алкогольного сп`яніння, даний факт фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно із фабулою ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою наступає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі, за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318237 від 02 травня 2025 року, направленням на експертизу алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02 травня 2025 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4638009 від 02.05.2025 року, рапортом від 02.05.2025 року, постановою Локачинського районного суду Волинської області від 18 грудня 2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, протоколом АЗ № 013296 про адміністративне затримання за ст.261 КУпАП від 02.05.2025 року, а також DVD-R диском на якому наявний відеозапис події, яка мала місце 02 травня 2025 року.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Жодних сумнівів у об`єктивності матеріалів справи про адміністративні правопорушення чи проходження огляду на стан сп`яніння, у суду немає.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відносяться до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, відносно якого складено кілька протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно з довідкою №66969-2025 від 05 травня 2025 року, ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності. Інформація про транспортний засіб належний ОСОБА_1 відсутня.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті за якою притягається до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана