Справа № 488/4791/24
Провадження № 33/812/239/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Малиновської Наталі Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою адвоката Малиновської Наталі Сергіївни на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

22 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Малиновська Н.С. подала апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована безпідставністю висновків суду першої інстанції щодо доведеності керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння лише тим, що він цього факту не заперечував. Зокрема захисник посилалася на постанову Верховного Суду від 08.07.2020 року у справ № 177/525/17 в якій зазначено, що «суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення». У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем.

Посилаючись на зазначене, захисник просила постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні його захисник до апеляційного суду не з`явились.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Малиновська Н.С. у день слухання справи подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому процесі, а саме у розгляді цивільної справи у Миколаївському апеляційному суді.

При цьому, до початку слухання цивільної справи адвокат Малиновська Н.С. неодноразово запрошувалася у судове засідання у справі про притягнення до адміністративної відповідальності Рябова А.С., однак від участі у слуханні справи ОСОБА_3 неодноразово відмовилася, обґрунтовуючи це тим, що до слухання справи не готова, оскільки не має при собі матеріалів справи.

З огляду на викладене суд вважав за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки ОСОБА_1 не з`явився до суду без поважних причин, а захисник від участі у розгляді справи самоусунулася.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №147505 від 10 жовтня 2024 року вбачається, що цього дня о 16 год 26 хв ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку № 8 по проспекту Корабелів в м. Миколаєві, керував транспортним засобом - автомобілем Lexus RX 330, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестеру Drager ARLM - 0287, результат огляду склав 0,29‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

З результатом тестування водій ОСОБА_1 погодився, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без заперечень та зауважень.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається що ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівника поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Результат тестування склав 0,29‰. З результатом тестування водій погодився та пояснив, що алкоголь вживав напередодні та має остаточні явища. Пив коньяк.

Керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується відеозаписом автомобільного реєстратора, встановленого у патрульному авто. З цього відеозапису вбачається як автомобіль працівників поліції прямує за автомобілем ОСОБА_1 та після зупинки транспортного засобу працівник поліції наздоганяє водія, який вийшов з авто, повідомляє йому про вчинене порушення ПДР, про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.

З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та як наслідок - наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

У справі, яка переглядається, не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови.

Твердження апелянта про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможним, оскільки спростовується наявними у справі доказами.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.07.2020 року у справі № 177/525/17 суд оцінює критично, оскільки у справі, яка переглядається, неможливо вважати, що звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується тільки на визнанні ним своєї вини. Керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується також доданим до протоколу відеозаписом та результатом тестування.

Отже, апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, судом першої інстанції дотримано стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 130 КУпАП, поза розумним сумнівом. У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Малиновської Наталі Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук