Справа № 569/4573/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ______________________,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

1. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

27.02.2025, о 20 год. 15 хв., в м. Рівне по вул. Олекси Новака, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyndai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав, пояснив, що хворіє на цукровий діабет, 27.02.2025 не встиг прийняти ліки, їхав їх придбати, а тому мав хворобливий стан та не міг контролювати свої дії під час розмови з працівниками патрульної поліції, розуміти та виконувати їх вимоги.

Крім того, ОСОБА_1 подав письмові пояснення, згідно яких просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На доведення доводів посилався на хворобливий стан викликаний цукровим діабетом, порушення права на захист, у зв`язку із незабезпеченням адвоката, на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що виразилось у тому, що працівники поліції не роз`яснили підстави зупинення, не склали на місці події акта огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, звернув увагу на помилки у зазначені часу вчинення правопорушення, вказав на переривання відеозйомки та на відсутність посилання в протоколі на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

3. Мотиви суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний особа, яка керує транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.

Зі змісту сформульованої уст. 130 КУпАП диспозицій слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція ).

За приписами п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №258045 від 27.02.2025 встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення, а саме те, що 27.02.2025, о 20 год. 15 хв., в м. Рівне по вул. Олекси Новака, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyndai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 не доставлявся в заклад охорони здоров`я, у зв`язку із відмовою від проходження огляду, та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Hyndai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився, але не вчинив жодних дій за власною волею щодо проходження такого огляду, що виразилось в тому, що ОСОБА_1 вимоги працівника поліції щодо проходження огляду не виконував протягом тривалого часу, що обґрунтовано розцінено, як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що сама по собі згода водія на проведення огляду на стан сп`яніння, без виконання вимог поліцейського щодо виконання необхідних дій для проведення такого огляду, не свідчить про виконання ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки вказаним пунктом передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а у даному випадку водій не пройшов такого огляду, незважаючи на те, що працівниками поліції були створені умови для його проведення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4. Оцінка доводів сторони захисту

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо знаходження в стані неосудності через хворобливий стан, пов`язаний з цукровим діабетом, внаслідок чого він не розумів, й не міг виконувати законні вимоги працівників патрульної поліції.

Такі твердження, на переконання суду, є способом його захисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне, та спростовуються дослідженими доказами.

Зокрема з дослідженого судом відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 , яка виразилась у порушенні мови, хиткій ході, погрозах та намаганні нанести тілесні ушкодження працівникам поліції, нецензурній лексиці, невиконанні законних вимог щодо проходження огляду протягом тривалого часу, зумовлена станом алкогольного сп`яніння, а не хворобливим станом.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 на місці події, суд враховує відомості, що містяться в листі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної і медик-санітарної допомоги «Центральний» Рівненської міської ради від 06.05.2025, згідно якого при високому цукрі в крові (гіперглікемія) виникають наступні скарги: підвищена спрага та сухість в роті, часте сечовипускання, загальна слабкість, нудота та блювання, больові відчуття в животі, специфічний (фруктовий) запах з ротової порожнини, прискорене серцебиття та задишка, втрата свідомості.

При цьому ОСОБА_1 не скаржився на жоден із вказаних симптомів, свідомості не втрачав.

З даної інформації вбачається, що характерні симптоми цукрового діабету проявляються на фізичному рівні та не впливають на здатність особи усвідомлювати свої дії чи керувати ними.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції повинні були б забезпечити під час його огляду на стан сп`яніння юридичною допомогою адвоката про присутність якого він заявляв, враховуючи наступне.

Чинним законодавством не визначено неможливість складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у відсутність захисника, як і не передбачено обов`язкову участь останнього у складанні такого протоколу, а також обов`язку працівника поліції забезпечити участь захисника.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. В ході судового розгляду ОСОБА_1 не скористався своїм правом на правову допомогу. При цьому суд констатує, що ОСОБА_1 є адвокатом, який обізнаний зі своїми процесуальними правами, в ході складання протоколу та судового розгляду займав активну позицію, висловлював заперечення щодо підстав проведення огляду, подавав клопотання, заперечення, надавав пояснення.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що було порушено його права, в тому числі і право на захист.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація, оскільки зазначення таких даних не передбачено вимогами КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис не вівся безперервно, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд наголошує, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою бодікамери працівника поліції, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

З відеозапису вбачається, що події, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, які мають значення для встановлення обставин адміністративного правопорушення та кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме факт керування транспортним засобом, відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, зафіксовані на відеозаписі, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Не погоджується суд і з твердженнями ОСОБА_1 про неправомірність зупинки транспортного засобу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

З відеозапису видно, що причиною зупинки було непред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, про що ОСОБА_1 повідомлено поліцейськими.

Факт правомірності зупинки транспортного засобу також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4164058 від 27.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд додатково звертає увагу, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Cуд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо розбіжності щодо часу керування транспортним засобом, а саме те, що в протоколі серії ЕПР1 №258045 від 27.02.2025 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 20 год. 15 хв., в клопотанні поліцейського про уточнення вказаний час 19 год. 55 хв., тоді як з відеозапису бодікемери вбачається, що відео розпочинається о 19 год. 36 хв.

На переконання суду такі розбіжності не є істотними та не спростовують зазначені у протоколі обставини.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості протокол не викликає, оскільки відомості, які в ньому містяться, відображають подію адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 та узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Такими, що суперечать фактичним обставинам цієї справи є доводи ОСОБА_1 щодо не складення на місці події акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, що спростовується наявністю вказаних документів в матеріалах справи.

Системний аналіз статей 130 КУпАП та 266 КУпАП свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого запропонованого (в разі підстав) огляду на стан сп`яніння, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суд прийшов до висновку, що вимоги Інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення адміністративного стягнення

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Суд враховує, що притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

При цьому, суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Таким чином, із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, зважаючи на суспільну небезпечність правопорушення, підвищену соціальну чуттєвість та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником та і іншими особами, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК