ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - Курило Т.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпА,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови суду, 05.09.2024 року в 18 год. 00 хв. в с. Кам`яниця, по вул. Першотравнева,173 А Ужгородського району, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, для того щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого з`їхав в кювет. Матеріальних збитків не завдано жертв та потерпілих не має. При цьому водій порушив п.п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що органами поліції не доведено факт порушення ОСОБА_2 п.12.1 ПДР, порушення інших положень ПДР України ОСОБА_2 не інкримінується, тобто при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрив.

Не погоджуючись з даною постановою представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Зазначає, що водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.п.1.3-1.5, 2.3а, б, 12.1, 13.1 ПДР України, оскільки останній не вибрав безпечної швидкості руху, так як рухався на швидкості не менше 70 км/год в населених пунктах та ділянках дороги ускладнених численними поворотами, незначною шириною проїжджої частини та контрольними постами, що призвело до того, що він не зміг своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки та не впоравшись з керуванням з`їхав у кювет де автомобіль в результаті наїзду на перешкоду та великій швидкості перекинувся. Покази ОСОБА_2 з приводу з приводу того, що ДТП мала місце у зв`язку з несправністю гальмівної системи, вважає надуманими та такими, які спрямовані на уникнення від адміністративної та в подальшому і матеріальної відповідальності у зв`язку із збитками державі внаслідок пошкодження відомчого транспортного засобу, оскільки транспортний засіб ОСОБА_2 видавався у справному стані, про що ним подано відповідні підтвердження, а саме, підпис ОСОБА_2 за вказаний день в Книзі контролю, утримання та експлуатації транспортних засобів відділення іспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де він розписався про отримання справного транспортного засобу. Вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення.

До початку судового засідання від захисника-адвоката Гецко М.М. в інтересах ОСОБА_2 надійшли пояснення в яких зазначив, що вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ДТП сталась за відсутності умислу, оскільки у автомобіля відмовили гальма, однак працівники поліції навіть не захотіли перевірити версію ОСОБА_2 , хоча він на цьому постійно акцентував увагу, на його думку, спочатку мала бути призначена автотехнічна експертиза, а лише потім складений протокол. У зв`язку з наведеним, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника потерпілого.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі учасників судового розгляду враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Заслухавши пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови судді, висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 659055 від 05.09.2024 вбачається, що 05.09.2024 року в 18 год. 00 хв. в с. Кам`яниця, по вул. Першотравнева,173 А Ужгородського району, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, для того щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу внаслідок чого з`їхав в кювет. Матеріальних збитків не завдано жертв та потерпілих не має. При цьому водій порушив п.п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з схеми ДТП, яка сталася 05.09.2024 року в 18.00. в с. Кам`яниця, з неї випливає розташування транспортного засобу, характер та локалізація отриманих пошкоджень автомобілів. Схема не містить гальмівного шляху автомобіля марки «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 або слідів гальмівної рідини на проїзній частині.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 , які він надав у судовому засіданні суду першої інстанції та із письмових пояснень захисника-адвоката Гецко М.М., слідує, що цього дня отримав для свого користування вказаний у протоколі автомобіль, яким користувався цілий день як водій ВЧ НОМЕР_2 , на вказаному атомобілі їздив цілий день, зокрема і з с. Гута до с. Кам`яниця, з транспортним засобом все було добре з технічної точки зору, у нього нічого не викликало занепокоєння. Однак в зазначений в протоколі час, він черговий раз їхав з с. Гута в с. Кам`яниця, на вказаному відрізку, дорога має достатньо крутий поворот та спуск, крім того там знаходиться КПП їх ВЧ, де постійно у наряді чергують прикордонники. Коли він почав заходити у поворот і натиснув гальма для безпечного проїзду, зрозумів що гальма не працюють, він запанікував, оскільки боявся що наїде на хлопців на КПП, почав їм махати руками і маневрувати автомобілем, щоб не наїхати на них, йому вдалось з`їхати на узбіччя, де лежав великий камінь, в який він в`їхав внаслідок чого перевернувся. Коли на місце приїхала поліція та представники його військової частини, він повідомив їм, що у нього відмовили гальма, про це він написав у поясненнях поліцейським, про це казав хлопцям з КПП, які одразу після аварії підбігли до нього на допомогу. Після події у військовій частині ніхто жодних пояснень у нього не брав. Крім того зазначив, що поліцейськими огляд авто на місці не проводився, чи проводили огляд авто у ВЧ йому невідомо, він особисто до командування не звертався з цього питання.

За клопотанням як адвоката Гецко М.М. так і представника ВЧ НОМЕР_2 в судове засідання суду першої інстанції були викликані та допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надали пояснення, та які за своїм змістом є ідентичними поясненням ОСОБА_2 , зокрема, що причиною ДТП стала відмова гальм у транспортному засобі «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 .

Інших доказів порушення ОСОБА_2 п.12.1 ПДР матеріали справи не містять.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі представника потерпілого про отримання ОСОБА_2 справного транспортного засобу, апеляційний суд ставиться критично, оскільки, жодних доказів, що транспортний засіб оглядався представниками ВЧ НОМЕР_2 одразу після ДТП, для перевірки версії ОСОБА_2 , як суду першої так і апеляційної інстанцій не надано, а також не надано жодних матеріалів службового розслідування. При цьому інспектори поліції при складенні адміністративного матеріалу не надали жодної оцінки таким обставинам, і не перевірили справність гальмівної системи автомобіля.

Тому апеляційний су погоджується з висновком суду першої інстанції, що за вказаних обставин виникла непередбачувана ситуація через можливу технічну несправність гальмівної системи транспортного засобу «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому в діях водія ОСОБА_2 не доведений умисел на порушення п.12.1 ПДР України або необережність, яка могла до цього призвести, оскільки під час розгляду справи не доведено, що водій, враховуючи технічний стан автомобіля, зберігав можливість контролювати рух транспортного засобу.

Разом з тим, на теперішній час є не можливим проведення дослідження технічної несправності автомобіля «RENAULT DASTER» д.н.з. НОМЕР_1 .

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 659055ЕПР1 від 05.09.2024, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги представника потерпілого - ІНФОРМАЦІЯ_1 - Курило Т.П.

Аналізуючи вказані докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять будь яких доказів, які б вказували на наявність суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Отже, в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів правильно встановив, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний су приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2024 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага