ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1649/25 Справа № 201/2958/25 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бартош-Стрєльнікова А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 00 годині 52 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 1 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження огляду на вимогу останнього огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бартош-Стрєльніков А.В. просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що судом передчасно зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 оскільки матеріали справи не доводять наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає про те, що матеріалами провадження не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема відеозаписом даний факт не підтверджується. Акцентує увагу на тому, що суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення може бути лише особа, що керувала автомобілем, яка має статус водія транспортного засобу.

Вказує, що письмові пояснення свідків не є належним доказом підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також зазначає, що при розгляді справи, суд першої інстанції не взяв до уваги, що у ОСОБА_1 не було можливості пройти відповідне дослідження на стан наявності алкогольного сп`яніння, оскільки фактично одразу, після зупинки автомобіля, він був доставлений співробітниками поліції до спеціальної установи для проведення військово-лікарської комісії. Після чого пройшов її та одразу ж відбув до навчального центру ЗСУ. Також, вказує, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем.

Звертає увагу на те, що не зрозумілі підстави зупинки транспортного засобу, а також від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений не був.

Учасники справи у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, захисником повторно подане клопотання про відкладення апеляційного розгляду, в даному випадку - у зв`язку із відрядженням, що суд апеляційної інстанції не вважає поважною причиною для повторної неявки. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП їх участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно якого 23.02.2025 року о 00:52 год. за адресою м. Дніпро, Соборний район, вул. Володимира Вернадського, 1 було зупинено т.з. «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота; водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою Alcotester Drager, або проїхати до медичного закладу, нащо водій відмовився; ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність у разі відмови від проходження огляду, посвідчення водія не вилучалось, оскільки останній його не надав, водія відсторонено від керування транспортним засобом та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків не є належним доказом підтвердження вини ОСОБА_1 є необгрунтованими, оскільки, матеріали справи не містять таких пояснень, а фактичні обставини справи підтверджується, зокрема, відеозаписом з боді камер поліцейських, який є належним та допустимим доказом. Крім того, апеляційний суд наголошує, що огляд в присутності двох свідків проводиться в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь - якої особи, яким здійснено достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Твердження захисника про те, що матеріалами провадження не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає таким, що не обгрунтовує апеляційні вимоги, оскільки воно спростовується наявними матеріалами справи, зокрема відеозаписом.

Так, з відеозапису вбачається, що патрульний автомобіль поліції слідує за т.з. «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , який зупиняється на парковці та з місця водія виходить чоловік, особу якого пізніше було встановлено та з`ясовано, що ним є ОСОБА_1 . Під час спілкування працівником поліції у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також роз`яснено наслідки у разі відмови від проходження огляду, на що останній від проходження огляду відмовився.

Апеляційні доводи про те, що фактично ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки у рапорті поліцейського зазначено, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, крім того, вказана обставина не стосується підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності.

Твердження захисника проте, що ОСОБА_1 у подальшому був позбавлений можливості пройти відповідний огляд на стан сп`яніння самостійно через те, що після зупинки автомобіля, він був доставлений співробітниками поліції до спеціальної установи для проведення військово-лікарської комісії, після чого пройшов її та одразу відбув до навчального центру ЗСУ, є необґрунтованим.

Так, з відеозапису вбачається, що працівником поліції у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також роз`яснено наслідки у разі відмови від проходження огляду, на що останній від проходження огляду відмовився. У разі згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння, його б було доставлено до медичного закладу та надано можливість у законному порядку пройти такий огляд.

Крім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження на вимогу працівника поліції у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим наявність або відсутність в нього можливості у подальшому пройти такий огляд самостійно не має значення для кваліфікації його дій.

Інші доводи апеляційної скарги захисника мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бартош-Стрєльнікова А.В. залишити без задоволення.

Постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця