ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1683/25 Справа № 201/2087/25 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Макаренка Сергія Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 01 лютого 2025 року о 01 годині 08 хвилин, керуючи автомобілем «Тесла», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 11 по просп. Героїв в м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді, як незаконної та необґрунтованої.

Посилається на те, що наявний в матеріалах провадження відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить доказів, що ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі та був зупинений працівниками поліції, тому апелянт просить постанову скасувати та закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Макаренко С.С. повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи на 08.30 год. 24 червня 2025 року, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Щодо можливості апеляційного розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Макаренко С.С. апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду 04 червня 2025 року (а.с.25) та головуючим по справі було визначено суддю Руденка В.В.

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 08.30 годину 18 червня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Макаренко С.С. не з`явилися, захисник подав до суду заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з його перебуванням у іншому судовому засіданні (а.с.28).

З цього приводу апеляційний розгляд справи було відкладено на 24 червня 2025 року на 08.30 годину, про що ОСОБА_1 та його захисник Макаренко С.С. були належним чином повідомлені та попереджений, що у разі повторної неявки до апеляційного суду, враховуючи визначені ч.4 ст.294 КУпАП процесуальні строки апеляційного розгляду, справу буде розглянуто без їх участі (а.с.32).

Натомість, у судове засідання, призначене на 24 червня 2025 року, ані ОСОБА_1 , ані його захисник Макаренко С.С. повторно, не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Зазначені обставини свідчать про зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником Макаренком С.С. своїми процесуальними правами та намаганням навмисного затягування апеляційного розгляду справи. Такої ж процесуальної поведінки ОСОБА_1 дотримувався і під час розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення (а.с.17-18).

В контексті ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, №16652/04, від 02.12.2010).

При цьому Суд зазначав, що неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Отже, дотримуючись визначених ч.4 ст.294 КУпАП строків апеляційного перегляду справи та які спливли на день апеляційного розгляду, враховуючи зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами та свідоме небажання ОСОБА_1 та його захисник Макаренко С.С. з`явитися до суду і надати власні пояснення щодо їх версії обставин події, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторони захисту, що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235552 від 01.02.2025; рапорт працівника поліції; відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235552 від 01.02.2025, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 01.02.2025 о 01:08:00, в м. Дніпро, проспект Героїв, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla model x д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудні бодікамери №472870, № 473543, №473321, №470461.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається його власноручний підпис у відповідній графі.

Відповідно до рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області, патрулюючи м. Дніпро 01.02.2025 у складі екіпажу 0051 о 01.08 годин за адресою: м. Дніпро, проспект Героїв, 11, було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Tesla model x д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення комендантської години. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу Драгер. Водій відмовився. На водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування. Автомобіль припарковано без порушень ПДР, посвідчення водія вилучено на місці (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD-R диск з відеозаписом «export-i4hgm» з нагрудних камер працівників поліції.

Так, на запису з бодікамери № 473321 від 01.02.2025 тривалістю 01:04:47-01:18:45 зафіксовано, що автомобіль Tesla стоїть біля узбіччя дороги, на пасажирському місці перебуває водій, як потім буде встановлено ОСОБА_1 , поряд пасажир. ОСОБА_1 передав працівникам поліції документи на автомобіль, посвідчення водія.

Працівник поліції:Страховий поліс маєте?

ОСОБА_1 :Він у електронному вигляді, оформлений на маму. Перевіряйте по номеру.

Працівник поліції:Відповідно до вимог закону, Ви повинні пред`явити страховий поліс. Може він є у Вас в телефоні, чи де інде.

ОСОБА_1 :Немає, лише по номеру.

Поліцейські перевірили по базі даних номер страхового полісу ОСОБА_1 , переконавшись, що він чинний.

Працівник поліції до водія ОСОБА_1 :Ви готові пройти перевірку на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер?

ОСОБА_1 :Нам потрібно забрати дитину.

Працівник поліції:Я розумію. Так як у Вас є ознаки алкогольного сп`яніння, я пропоную ОСОБА_2 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. У Вас різкий запах алкоголю з порожнини рота.

ОСОБА_1 :Мені треба забрати дитину. Я тільки з роботи вийшов.

Працівник поліції:Оскільки у Вас виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, Вам заборонено подальший рух на автомобілі. Також я пропоную ОСОБА_2 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатор Драгер. У разі відмови, щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 :Навіщо?

Працівник поліції:Ви будете проходити огляд?

о 01:09:05 годині ОСОБА_1 :Ні.

Працівник поліції:Тоді щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Подальший рух транспортного засобу заборонено. Вам потрібно буде знайти тверезого водія.

ОСОБА_1 :Вам потрібно, щоб я припаркував автомобіль?

Працівник поліції:Для цього Вам потрібен тверезий водій. Вам рух заборонено. Якщо Ви поїдете, транспортний засіб буде евакуйовано на евакуаторі.

ОСОБА_1 :Давайте я поїду за вами..

Працівник поліції:Не гайте часу, телефонуйте тверезому водію. Згідно вимог ст. 266 КУпАП, оскільки Ви відмовились від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, Вас відсторонено від права керування автомобілем. Вам потрібно знайти тверезого водія, щоб припаркувати транспортний засіб та уникнути евакуації.

На відеозапису з нагрудної камери № 472870 від 01.02.2025, тривалістю 01:18:20-01:18:56, видно, що до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , підходить працівник поліції, представляється та запитує:Володимире, Ви дійсно відмовились від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння?

ОСОБА_1 о 01:18:30 годині:Так, чекаємо на тверезого водія

Працівник поліції: На Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, зрозуміло?

ОСОБА_1 :Так.

На відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 472870 від 01.02.2025 зафіксовано, як працівник поліції повернув ОСОБА_1 документи, видав тимчасове посвідчення водія та повідомив про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Водій ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та отримав його копію.

На запису з відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейських від 01.02.2025 зафіксовано, як працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, так і у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Крім того, під час спілкування з поліцейськими водій ОСОБА_1 та його пасажир, не тільки не оспорювали факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а і підтвердили цей факт, вказавши, що вони їдуть забрати дитину. Жодних зауважень про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та про безпідставність вимог працівників поліції щодо проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначала. Крім того, відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Tesla д.н.з. НОМЕР_1 та зупинки його інспектором поліції.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а оспорює лише наявність доказів керування ним транспортним засобом.

Враховуючи викладене, твердження захисника Макаренка С.С. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не заслуговує на увагу.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_3 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

За санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто, є безальтернативним видом стягнення, тому в даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, оскільки санкцією не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому суд першої інстанції, з дотриманням вимог ч.1 ст.130, ст.ст. 33 - 35 КУпАП, обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Макаренка С.С. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Макаренка Сергія Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО