КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/9731/24

Суддя в суді першої інстанції: Якимець О.І.

Провадження № 33/824/2800/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, директор ПП «ВАСКО», АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, -

в с т а н о в и в :

06 травня 2024 року складений протокол про порушення митних правил № 0116/90300/24 за яким 19.04.2023 року через митний кордон України, пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» відділу митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки двома транспортними засобами д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 та НОМЕР_4 / НОМЕР_5 на митну територію України на адресу ПП «ВАСКО», двома окремими поставками, ввезено товар «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас С)», у кількості 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно, а разом 36 799,00 кг, 68 399,00 тис. л. при 15°C, вартістю 17 847,52 Євро, які заявлено до митного оформлення 19.04.2023 та 20.04.2023 відповідно, митним брокером ОСОБА_2 .

Зазначений товар за кожною партією був заявлений до митного оформлення у відділі митного оформлення «Чернігів» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці та 19.04.2023 і 20.04.2023 випущений у вільний обіг за митними деклараціями типу «ІМ40ЕА»: №23UA04U1, та №23UA05U0.

Поставка товару відбувалась в рамках зовнішньоекономічного контракту від 27.07.2022 №22-UA-27/07-2022 між угорською компанією «HAMKORAllianceGroupKft.», в особі директора ОСОБА_3 та ПП «ВАСКО», в особі директора ОСОБА_1 .

В подальшому Енергетична митниця отримала лист Держмитслужби від 01.03.2023 №20/20-01-01/7.6/211 (з додатком листа компанії «Orlen Lietuva» від 17.02.2023 №62) щодо вжиття заходів стосовно можливого шахрайства з боку постачальників пального шляхом надання підроблених сертифікатів якості «Orlen Lietuva» з метою приховування походження нафтопродуктів.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України паливо-мастильних матеріалів, Енергетичною митницею було направлено запит та отримано відповідь від публічної компанії «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 щодо сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів компанії «Orlen Lietuva» стосовно яких існує ризик.

За результатами опрацювання відповіді наданої публічною компанією «Orlen Lietuva» від 09.02.2024, вважали, що сертифікат (паспорт) якості №163882_5024248 був виданий на партію товару «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас с)» у кількості 19 800,00 кг, покупцем/одержувачем було підприємство UAB «Naftos Dujos».

Як наслідок 06 травня 2024 року головним державним інспектором сектору аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці Шевченком В. В. складено протокол про порушення митних правил №0116/90300/24 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України відносно громадянина України ОСОБА_1 , який станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (19.04.2023) був директором ПП «ВАСКО», щодо вчинення ним порушення митних правил, а саме подання митному органу, як підстави для переміщення через митний кордон України та для митного оформлення товару, документів, що містили неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Позиція енергетичної митниці полягає у тому, що сертифікат (паспорт) якості №163882_5024248 був виданий виключно на партію товару «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас С)» у кількості 19 800,00 кг, однак фактично ПП «ВАСКО» за наданням цього ж сертифікату, у який внесено зміни, ввезено 19.04.2023 двома поставками 36 799,00 кг, що на 16 999,00 кг більше ніж відвантажено компанією виробником «Orlen Lietuva» підприємству «Naftos Dujos».

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 165 330,00 грн без конфіскації предметів порушення митних правил (том 1, а.с. 221-228).

Не погоджуючись з вказаною постановою Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Івченко Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд не звернув увагу, що за контрактом саме продавець товару надає сертифікат якості, а тому саме він є відповідальною особою, за інформацію, зазначену у сертифікаті, а не керівник підприємства покупця ОСОБА_1 .

Також вказував, що суд не звернув уваги, що лист попередження від компанії «Orlen Lietuva» стосувався дизельного палива, а перевірка сертифікатів відбувалася лише за березень та травень 2023 року, в той час як із протоколу вбачається, що переміщення відбувалося також 26.02.2023.

Додав, що сама компанія «Orlen Lietuva» зазначила, що перевірка автентичності сертифіката можлива лише шляхом візуального його огляду, а матеріали справи не містять доказів проведення такої перевірки з метою встановлення його недійсності.

Посилався на те, що у протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, що інкримінують ОСОБА_1 , тобто не вказано конкретно, що здійснив директор ПП «ВАСКО»ОСОБА_1 , стосовно приховування ваги товару, адже фактична маса товару, що переправлялася через митний кордон була задекларована та повністю відповідала зазначеним у митних деклараціях та усіх товаросупровідних документах.

Зазначив, що документи надавалися та товар заявлявся до митного оформлення митним брокером ФОП ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_1 не мав відношення до наданих митниці документів.

Крім того, додав, що лист-відповідь компанії «Orlen Lietuva» не перекладений належним чином на українську мову, адже доказ, який містить інформацію про сертифікати, виготовлений самою Енергетичною митницею, а тому не може бути належним доказом недійсності чи підробки сертифікатів. Більше того, у листі відповіді відсутні інформація щодо сертифікату (паспорту) якості №163882_5024248.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2025 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

Представник Енергетичної митниці Герега К.М. подала письмові заперечення, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову районного суду без змін (т. 2 а.с. 14-24).

У судовому засіданні надали пояснення, захисник ОСОБА_1 - адвокат Івченко Д.Ю. надав пояснення тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представники Енергетичної митниці Герега К.М., Носко Ю.Ю. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не прибув, був сповіщений про розгляд справи апеляційним судом повідомленням його захисника - адвоката Івченко Д.Ю., і факт належного сповіщення ОСОБА_1 його захисник - адвокат Івченко Д.Ю. підтвердив в суді апеляційної інстанції про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (т. 2 а.с. 3-8, 10-13. 27-29).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, наявні у справі докази і доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність прямого умислу ОСОБА_1 у поданні документів, які містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, до митного органу з метою переміщення товарів через митний кордон України.

Суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено настання адміністративної відповідальності за переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані, зокрема неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Суб`єктом правопорушення є декларант (ч. 1 ст. 257, ч. 2 ст. 259, ч. 8 ст. 264, ч. 2 ст. 259 МК України), тобто особа, яка подає відповідні документи митному органу з метою переміщення товарів через митний кордон.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, у тому числі неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2022 року укладений зовнішньоекономічний контракт №22-UA-27/07-2022 купівлі-продажу скрапленого вуглеводневого газу (далі - Контракт) між «HAMKOR Alliance GroupKft.», в особі директора ОСОБА_3 (продавець) та ПП «ВАСКО», в особі директора ОСОБА_1 (покупець) (т. 1 а.с. 32-44).

Згідно п. 1.1 Контракту, продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти «газ зріджений вуглеводневий» на умовах, визначених у додатку А до даного договору (ІНКОТЕРМС 2010).

Згідно з п. 2.2 Контракту кількість поставленого продавцем товару визначається згідно з накладними (CMR).

Якість товару поставленого по даному договору повинна відповідати нормативно-технічнй документації завода виробника, доказом чого являється паспорт якості та сертифікат походження (п. 3.1 Контракту).

Згідно п. 3.2 Контракту продавець передає покупцю паспорт якості до початку відвантаження товару.

Відповідно до п. 6.1. Контракту продавець зобов`язаний протягом 5 годин направити покупцю по факсу або в сканованій формі по електронній пошті наступні документи 1) паспорт якості; 2) сертифікат походження типу форми - А, 3) залізнична накладна або СМR; 4)митну декларацію зі штампом митних служб країни відвантаження; 5) рахунок покупцю.

Отже, за умовами контракту ПП «ВАСКО» як покупець товару (скрапленого вуглеводневого газу) купує товар, при цьому згідно з договірними умовами контракту, саме на продавця «HAMKOR Alliance GroupKft.» покладено обов`язок забезпечити товар належної якості, на підтвердження чого продавець має надати сертифікат якості на кожну партію товару.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2023 через митний кордон України, пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» відділу митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки двома транспортними засобами д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 та НОМЕР_4 / НОМЕР_5 на митну територію України на адресу ПП «ВАСКО», ввезено товар «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас С)» у кількості 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно, а разом 36 799,00 кг, 68 399,00 тис. л. при 15°C, вартістю 17 847,52 Євро.

Зазначена вага у митних деклараціях співпадала із вагою у товаросупровідних документах, а саме у міжнародних товаротранспортних накладних інвойсах та паспортах якості.

19.04.2023 року митний брокер ОСОБА_6 пред`явила товар «Газ нафтовий, скраплений для автомобільного транспорту», за МД типу «ІМ40ЕА» №23UA04U1, тобто за попередньою митною декларацією. Також про це свідчить графи 14 та 54 цієї митної декларації «ОСОБА_2 НОМЕР_6 НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_1».У графі 44 МД зазначено, що, окрім іншого, додається паспорт якості №163882_5024248 від 26.02.2023 та інвойс «RVA0063968»(т. 1 а.с. 16).

З вказаної декларації також вбачається, що вказаний товар завозився транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . Маса товару 18 799,00 кг (графи 18, 21 та 35, 38 МД №23UA04U1). Аналогічна вага товару, 18 799,00 кг, зазначена і у сертифікаті (паспорті) якості №163882_5024248 від 17.04.2023.

З Інвойсу LPG24359 від 17.04.2023 вбачаються відомості, зокрема щодо ваги товару, а саме 18 799,00 кг.(т. 1 а.с. 18-20).

У графі 5 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR LPG24359 вказано відповідний сертифікат якості №161540_4839686 від 26.02.2023, що підтверджує передачу вказаного сертифіката перевізнику, і те, що покупцем було надано сертифікат якості №163882_5024248 від 17.04.2023 в пакеті товаросупровідних документів, який супроводжував товар при переміщенні через митний кордон України. У графі 11 вказані відомості щодо ваги, а саме 18 799,00 кг.

Відомості, заявлені у графах 35, 38 митної декларації №23UA04U1, стосовно ваги товару, а саме 18 799,00 кг, відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах: Контракту №22-UA-27/07-2022 від 27.07.2022, сертифікату якості №163882_5024248 від 17.04.2023, рахунку (invoice) LPG24359 від 17.04.2023.

20.04.2023 митний брокер ОСОБА_6 пред`явила товар «Газ нафтовий, скраплений для автомобільного транспорту», за МД типу «ІМ40ЕА» №23UA05U0, тобто за попередньою митною декларацією. Також про це свідчить графа 54 цієї митної декларації «ОСОБА_2 НОМЕР_6 НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_1».У графі 44 МД зазначено, що, окрім іншого, додається паспорт №163882_5024248 від 18.04.2023 та інвойс «LPG24360 від 18.04.2023» (т. 1 а.с. 24-30).

З вказаної декларації також вбачається, що вказаний товар завозився транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_4 / НОМЕР_5 . Маса товару 18 000,00 кг (графи 18, 21 та 35, 38 МД №23UA05U0). Аналогічна вага товару зазначена і у сертифікаті (паспорті) якості №163882_5024248 від 18.04.2023.

З Інвойсу LPG24360 від 18.04.2023 вбачаються відомості, зокрема щодо ваги товару, а саме 18 000,00 кг.

У графі 5 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR LPG24360 вказано відповідний сертифікат якості №163882_5024248 від 18.04.2023, що підтверджує передачу вказаного сертифіката перевізнику, і те, що покупцем було надано сертифікат якості №163882_5024248 від 18.04.2023 в пакеті товаросупровідних документів, який супроводжував товар при переміщенні через митний кордон України. У графі 11 вказані відомості щодо ваги, а саме 18 000,00 кг.

Відомості, заявлені у графах 35, 38 митної декларації №23UA05U0, стосовно ваги товару, а саме 18 000,00 кг, відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах: Контракту №22-UA-27/07-2022 від 27.07.2022, сертифікату якості №163882_5024248 від 18.04.2023, рахунку (invoice) LPG24360 від 18.04.2023

Отже, з матеріалів справи вбачається, 19.04.2023 року на митну територію України, транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 та транспортним засобом та НОМЕР_4 / НОМЕР_5 здійснювалося ввезення скрапленого автомобільного газу (пропан-бутан). При цьому 19.04.2023 було ввезено дві окремі поставки: за митною декларацією МД №23UA04U1 - 18 799,00 кг, та за митною декларацією №23UA05U0 - 18 000,00 кг. При цьому вказані поставки відбувалися у рамках Контракту №22-UA-27/07-2022 від 27.07.2022 та декларувалися відповідно 19.04.2023 та 20.04.2023.

двома транспортними засобами д.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 та НОМЕР_4 / НОМЕР_5 на митну територію України на адресу ПП «ВАСКО», двома окремими поставками, ввезено товар «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас С)», у кількості 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно, а разом 36 799,00 кг, 68 399,00 тис. л. при 15°C, вартістю 17 847,52 Євро, які заявлено до митного оформлення 19.04.2023 та 20.04.2023 відповідно, митним брокером ОСОБА_2 .

Кожного разу під час переміщення товару через митний кордон, митний брокер ОСОБА_7 заповнювала митні декларації та серед іншого вказувала відомості щодо ваги (кількості) товару, і як вбачається із матеріалів справи, відомості у митних деклараціях щодо ваги (кількості) товару кореспондуються відомостям щодо ваги (кількості) товару у товаросупровідних документах, зокрема у сертифікатах (паспортах) якості №163882_5024248 від 17.04.2023 та від 18.04.2023.

З митних декларацій, вбачається, що митний брокер ОСОБА_6 особисто здійснювала декларування товару на підставі документів, наданих ПП «ВАСКО».

Позиція Енергетичної митниці, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , полягала у тому, що після отримання листа-відповіді від заводу-виробника товару «Orlen Lietuva», який, як вважала митниця, повідомив, що сертифікат за №163882_5024248 видавався на партію товару 19 800,00 кг, а 19.04.2024 ввезені партії по 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно, що загалом складає 36 799 кг, ввезені із приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що з матеріалів справи вбачається, що ввезення скрапленого автомобільного газу на територію України, 19 квітня 2023 року, відбувалося в межах контракту із компанією продавцем «HAMKORAllianceGroupKft.», який за контрактом зобов`язувався надавати покупцю ПП «ВАСКо» сертифікат (паспорт) якості на кожну партію товару. Оскільки 19 квітня 2023 року ввозилися дві окремі партії товару до митних декларацій долучалися сертифікати якості від 17.04.2023 та від 18.04.2023 відповідно. І як вже було установлено, відомості щодо ваги (кількості) товару, що вказані у митних деклараціях співпадають із товаросупровідними документами, у тому числі із відомостями у сертифікатах (паспортах) якості за №163882_5024248.

А тому висновки Енергетичної митниці, що поставки 19 квітня 2023 року у кількості 36 799,00 кг, не відповідають кількості, зазначеній в товаросупровідних документах є помилковими, адже це різні поставки товару, а тому є помилковим співставляння відомостей із різних поставок партій товару, що оформлялися додатковими угодами, загальній кількості ввезеного товару за зовнішньоекономічним контрактом. Положення ст. 483 МК України у частині подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять не правдиві відомості щодо ваги (кількості) товарів стосуються безпосередньо переміщення товарів, а отже під час їх декларування.

Представник Енергетичної митниці - Швед А. О. у своїх письмових запереченнях у суді першої інстанції зазначала, що кожна партія газу, що ввозиться та вводиться в обіг в Україні повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, який підтверджує фізико хімічні характеристики товару. Також цей паспорт видається на конкретну партію товару (кількість товару) і тільки виробник може зазначати дані щодо кількості та іншу інформацію у цьому паспорті.

До поставок 19 квітня 2023 року були долучені товаросупровідні документи у яких дані щодо ваги збігалися із задекларованими митним брокером, а саме 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно (разом 36 799,00 кг).

Митниця вважала, що сертифікати якості №163882_5024248 від 17.04.2023 та №163882_5024248 від 18.04.2023 не видалися заводом виробником, а підприємством «HAMKORAllianceGroupKft.» внесено дані щодо ваги товару, а тому на товар «скраплений автомобільний газ» у кількості 36 799,00 кг узагалі не мав сертифікатів якості та був незрозумілого походження.

Разом з тим, вказана позиція свідчить про те, що Енергетична митниця, після отримання відповіді від заводу виробника про видані сертифікати, прийшла до висновку про несправжність сертифікатів щодо якості товару

Разом з тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України у частині подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів передбачає подачу підроблених документів, чи документів, одержаних незаконним шляхом, однак протокол складено не за те, що 19 квітня 2023 року було подано підроблені чи одержані незаконним шляхом сертифікати (паспорти) якості, а за подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять не правдиві відомості щодо ваги (кількості) товарів.

За вказаних обставин суд не може виходити за межі обвинувачення, викладені у диспозиції протоколу, а тому відсутні підстави розглядати підробку сертифікатів якості ПП «ВАСКО».

Разом з тим, апеляційний суд надає оцінку таким доказам у рамках складеного протоколу.

Як уже зазначалось Енергетичною митницею отримано лист Держмитслужби від 01.03.2023 №20/20-01-01/7.6/211 (з додатком листа компанії «Orlen Lietuva» від 17.02.2023 № 62) щодо вжиття заходів стосовно можливого шахрайства з боку постачальників пального шляхом надання підроблених сертифікатів якості «Orlen Lietuva» з метою приховування походження нафтопродуктів, особливо вироблених в РФ.

У листі компанії «Orlen Lietuva» від 17.02.2023 №62 остання зазначала, що разі виникнення сумніві щодо сертифікатів якості, виданих Компанією на продукцію, отриману від інших постачальників, компанія люб`язно просить надіслати копії сертифікатів для перевірки їх достовірності.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України паливо-мастильних матеріалів, Енергетичною митницею було направлено проект запиту від 15.01.2024 № 7.6/7.6-20.3/13/240 із додатком «файл Таблиця Орлен.xlsx» (т. 1 а.с.47-48).

У відповідь публічна компанія «Orlen Lietuva» надіслала лист від 09.02.2024 №Д2(12.11-9)-339 (вх. ЕМ від 12.02.2024 №1039/13) щодо сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів компанії «Orlen Lietuva» з березня по травень 2023 року зазначену у додатку до листа «Таблиця_Orlen в формате Exel.» (т. 1 а.с. 49-51).

Однак додатку «Таблиця_Orlen в формате Exel.» матеріали справи не містять. Натомість міститься документ з таблицею під назвою «Інформація про використання у березні-травні 2023 року сертифікатів якості товарів». При цьому кульковою ручкою зазначено, що це витяг з таблиці та завірений головним державним інспектором Енергетичної митниці Шевченком В. В. При цьому лист складений англійською мовою та міститься переклад, а витяг з таблиці з таблиці складений українською мовою(т. 1 а.с. 50).

За результатами опрацювання відповіді Енергетична митниця вважала, що сертифікат (паспорт) якості №163882_5024248 був виданий на партію товару «газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, літній тип (клас С)» у кількості 19 800,00 кг, покупцем/одержувачем було підприємство UAB «Naftos Dujos».

Дійсно, як установлено, сертифікат з таким номером було подано 19.04.2023 з метою переміщення автомобільного скрапленого газу на територію України двома партіями у 18 799,00 кг та 18 000,00 кг, а загалом 36 799,00 кг.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо підробки сертифікатів №163882_5024248 від 17.04.2023 та №163882_5024248 від 18.04.2023.

А з листа від 09.02.2024 №Д2(12.11-9)-339 публічної компанії «Orlen Lietuva» вбачається, що компанія просила Енергетичну митницю ретельно перевірити записи на наявність будь-яких помилок, які можуть призвести до того, що компанія не зможе отримати інформацію щодо конкретного сертифіката якості. Компанія наголошувала, що перевірка автентичності сертифіката якості можлива виключно шляхом візуального огляду копії сертифіката якості.

Однак матеріали справи не містять доказів, що прохання публічної компанії «Orlen Lietuva» у листі від 09.02.2024 №Д2(12.11-9)-339 щодо ретельної перевірки записів на наявність помилок було дотримано, як і відсутні докази на підтвердження надсилання Енергетичною митницею компанії виробнику товару (скрапленого автомобільного газу) копій сертифікатів (паспортів) якості від 17.04.2023 та від 18.04.2023 для візуального огляду з метою перевірки автентичності сертифіката.

Вищевказане породжує «розумний сумнів» у твердженнях Енергетичної митниці щодо недійсності вказаних сертифікатів.

Також матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про беззаперечну підробку вказаних сертифікатів покупцем товару, а саме ПП «ВАСКО».

З огляду на таке, неможливо встановити несправжність таких сертифікатів (паспортів) якості, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 передав митному брокеру документи, що містять недостовірні відомості щодо ваги (кількості) товару, зазначені у товаросупровідних документах, зокрема у паспортах якості від 17.04.2023 та 18.04.2023, адже відсутні відомості про те, що паспорти якості від 17.04.2023 та 18.04.2023 були підробленими, і ОСОБА_1 знаючи ці обставини, умисно надав такі документи митному брокеру, яка передала їх Енергетичній митниці з метою переміщення товару через митний кордон України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 як директором ПП «ВАСКО» вчинялись будь-які умисні дії по складанню, підписанню, направленню, пред`явленню тощо товаросупровідних документів, які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

До протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено об`єктивних і належних доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а у справі відсутні належні та допустимі докази, що в автоцистерні містилося товару у кількості відмінній, аніж вказаний у митній декларації та у паспорті якості при декларуванні кожної партії товару 19.04.2023 та 20.04.2023.

При цьому представник Енергетичної митниці у своїх письмових запереченнях у суді першої інстанції вказувала, що продукція, придбана в Компанії «Orlen Lietuva» може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікати якості, видані Компанією використовуються виключно для кількості придбаної продукції. Для кожного вантажу Компанія видає новий сертифікат якості, якому присвоюється унікальний номер. Покупці, які об?єднують різні продукти на свої терміналах і згодом продають ці продукти третім особам, зобов?язані надавати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати, видані Компанією. Така поведінка порушує правові норми Литовської Республіки. Разом з тим, знаючи, що на кожну партію товару завод виробник видає сертифікат якості з унікальним номером, відповідність сертифікатів за 17.04.2023 та 18.04.2023 під сумнів не ставилась, внаслідок чого товар було випущено у вільний обіг, і в подальшому протокол про порушення митних правил складено лише на припущенні, яке неможливо ані перевірити, ані спростувати.

Слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що поняття «якість закону», зокрема, охоплює таких два складових елементи: передбачуваність актів права (чи наслідки приписів права є передбачуваними? чи укладено акти права в зрозумілий спосіб? чи вказує нове законодавство чітко на те, що попередньо ухвалене (і яке саме) законодавство скасовано або змінено? чи зміни інкорпоровано до зведеної версії приписів актів права, припустимої для суспільства?); сталість і послідовність приписів права (чи є приписи актів права сталими та послідовними? чи є приписи актів права сталими настільки, що вони зазнають змін лише за належного попередження про це? чи є їх застосування послідовним?).

Так, ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та №37943/06, п. 50?56) зазначив, зокрема, що верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції; відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення…, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Так само уніфіковано ЄСПЛ інтерпретував «якість законодавства» і в іншому своєму рішенні, а саме, у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05, п. 51; державні органи неправомірно зобов`язали заявника сплатити податок) «… якість законодавства … - доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні»; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводило до його суперечливого тлумачення судом, стала причиною порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

Як зазначено у пункті 186 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, 110). Аналогічно національне законодавство має надавати засіб юридичного захисту від свавільного втручання державних органів влади у права, захищені Конвенцією (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії» [ВП] (Hasan and Chaush v. Bulgaria), заява № 30985/96, п. 84).

Аналогічні підходи застосовані цим Судом також у багатьох інших справах, зокрема, Hentrich v. France, заява № 13616/88, п. 42; Lithgow and Others v. the United Kingdom, заяви 9006/80, 9262/81 та ін., п. 110; Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the Former Yugoslav Republic of Macedonia [ВП], заява № 60642/08, п. 103; Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy [ВП], заява № 38433/09, п. 187; Hutten-Czapska v. Poland [ВП], заява № 35014/97, п. 163.

Крім того, у справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З матеріалів справи також вбачається, що товари «Газ нафтовий, скраплений для автомобільного транспорту» заявлено до митного оформлення «ОСОБА_2 НОМЕР_6 НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_1» за митними деклараціями типу ІМ40ЕА №23UA04U1, №23UA05U0.

У відповідності до частини 1 статті 266 Митного кодексу України - декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспорті засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Декларантом може бути юридична або фізична особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

В ст. 257 МК України зазначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник, або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктами 4, 5 статті 266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Апеляційний суд зазначає, що у міжнародних товарно-транспортних накладних LPG24359 та LPG24360 у відомостях щодо ваги (кількості) товару зазначено 18 799,00 кг та 18 000,00 кг відповідно, та як уже встановлювалось вище даний документ був підставою за якою ПП «ВАСКО» прийняло товар, який згідно з п. 5 міжнародних товарно-транспортних накладних супроводжувалися сертифікатами якості від 17.04.2023 та від 18.04.2023 відповідно.

Тобто дані товарно-транспортні накладні CMR: LPG24359 та LPG24360, у яких вказані сертифікати (паспорти) якості товару, разом з іншими документами, необхідними для переміщення товару через митний кордон України, надавав митний брокер ОСОБА_7 .

Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли «поза розумним сумнівом», належними та допустимим доказами, буде доведена його вина, в тому, що він здійснював декларування товару особисто з метою приховування від митного контролю та особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення, або умисно надав митному брокеру документи, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. А як встановлено судом на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, за кожною митною декларацією зазначена вага відповідна вазі, переміщеній через митний кордон.

Саме по собі перебуванняОСОБА_1 на час переміщення товарів через митний кордон України на посаді керівника ПП «ВАСКО»не свідчить про наявність в його діях умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, що виключає ознаку суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні належні та достатні докази, які б слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , зазначених в описовій частині протоколу, складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

За таких обставин, наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 483, 487, 526 МК України, ст.ст. 247, 289, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил №0116/90300/24 від 06 травня 2024 року закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець