ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1846/24

Провадження № 33/820/412/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., розглянула в судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Кметика В.С. на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Волочиського районного суду від 12 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою суду, 22.09.2024 року о 23 годині 50 хвилин в м. Волочиську по вул. Починка, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду є передчасною та не узгоджується з наявними у справі доказами.

Вказує, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується та вважає, що процедура проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння порушена та не відповідає вимогам ст.266 КУпАП, що судом першої інстанції залишено без уваги.

Зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений поліцейськими безпідставно.

Звертає увагу, що перед процедурою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водію не озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в акті огляду на стан сп`яніння. При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння, наведені в акті огляду, не зазначені у протоколі.

Стверджує захисник і про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Даний факт підтверджує грубі порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції.

Вважає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки він має бути безперервним.

Вказує апелянт і про незаконність застосування газоаналізатора «Драгер 6810», на який не видавався сертифікат відповідності.

ОСОБА_1 та захисник Кметик В.С. в судове засідання не з`явилися, останній надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі та просив задовольнити подану апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами, а саме:

-даними, зафіксованими у протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 134909 від 23.09.2024 року (а.с.1);

- даними, зафіксованими у роздруківці тесту приладу «Drager Alcotest 6810» від 23.09.2024 року, згідно з якими результат тесту склав 0,72 проміле (а.с.2);

-даними, зафіксованими в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння стійкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Результат огляду на стан сп`яніння становить 0,72 проміле. З результатом огляду погодився і сам правопорушник, власноручно підписавши вказаний акт огляду (а.с.3).

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», на що ОСОБА_1 погодився (а.с.4).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах провадження, не є безперервним, а відтак є недопустимим доказом.

Даний відеозапис сумнівів у апеляційного суду щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео інших осіб, крім тих, які приймали участь у оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Дійсно, на оптичному диску із записом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції під час фіксації правопорушення, які є безперервними. Отже, це не може бути один безперервний відео файл, як вважає сторона захисту, а тому наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Аргументи захисника про відсутність цифрового підпису на відеофайлах не впливає на їх допустимість як доказів, оскільки відео отримано з нагрудних камер працівників поліції відповідно до Інструкції МВС.

Доводи сторони захисту про перевищення працівником поліції своїх службових обов`язків, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, не приймаються судом до уваги в силу наступного.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема в адміністративному, із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин (зокрема, постанови у справах № 688/1959/20, №686/8878/20, №672/1223/23, № 686/28677/23).

Предметом розгляду апеляційного суду у даній справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Саме встановлення порушень під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є наслідком визнання його недійсним.

Сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, сторона захисту не була позбавлена можливості в установленому законом порядку, зокрема в адміністративному, оскаржити дії працівника поліції на предмет незаконної зупинки транспортного засобу та надати суду докази, які б підтвердили протиправність таких дій, чого не зробила.

В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування наведених стороною захисту обставин чи впливати на сторону захисту при виборі моделі захисту.

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування транспортним засобом не є складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може впливати на склад адміністративного правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Продувши вказаний прилад, результат тесту склав 0,72‰, з чим погодився правопорушник та від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився з результатом такого огляду, підстав для направлення його на огляд до закладу охорони здоров`я у працівників поліції не було, як і не було підстав для складання направлення на такий огляд.

Твердження апелянта про те, що прилад «Drager Alcotest 6810» не дозволений для використання працівниками поліції, не відповідають дійсності.

Перелік спеціальних технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений Наказом МВС України від 01.03.2010 року за № 33, є виключним.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації Міністерства охорони здоров`я України, газоаналізатор Драгер «Alkotest 6810» був зареєстрований в Україні 10 лютого 2010 року, при цьому, термін дії свідоцтва про реєстрацію не впливає на подальшу експлуатацію приладів, які вже були введені в експлуатацію, а стосується виключно питання ввезення таких приладів на територію України.

Ті прилади, що введені в експлуатацію у період терміну дії Свідоцтва та знаходження їх у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 року можуть використовуватись, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Відповідно до роздруківки, останнє калібрування приладу «Drager Alcotest 6810» відбулося 30.07.2024 року, а огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведений 23.09.2024 року, тобто в межах міжповірочного інтервалу. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1129 083 24 чинне до 30 липня 2025 року.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про вчинений психологічний тиск на ОСОБА_1 з боку поліцейських, які оформляли матеріали про адміністративне правопорушення щодо нього. Відеозапис не містить ознак здійснення тиску на водія, погроз чи залякування, все відбувалося коректно та ввічливо.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції до проведення огляду не озвучено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони також спростовуються наявним у справі відеозаписом.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк