Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/357/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, 25 травня 2025 року о 16 годині 58 хвилин в с.Славенщина по вулиці Лісова, Народицької ТГ Коростенського району Житомирської області ОСОБА_1 повторно двічі протягом року керував мотоциклом марки СЕНСОР без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводився огляд із застосуванням приладу «Драгер 6820». Результат 1,84 %, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху. Крім цього ОСОБА_1 25 травня 2025 року о 16 годині 58 хвилин в с.Славенщина по вулиці Лісова, Народицької ТГ Коростенського району Житомирської області керував мотоциклом марки СЕНСОР без д.н.з., повторно, протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання 23.06.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлень на його номер мобільного телефону (а.с.24), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про наявність поважних причин неявки в судове засідання не надав.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341420 від 25.05.2025 року та ЕПР1 №341445 від 25.05.2025 року, тестом №372 від 25.05.2025 року, з метою виявлення стану алкоголя, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписами із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, рапортом поліцейського, копією постанов Народицького районного суду Житомирської області від 15 липня 2024 року й 03 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, якого протягом року неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 130 цього Кодексу, санкція якої передбачає більш тяжкий вид стягнення, тобто у виді штрафу.

Оскільки посвідчення водія відповідно матеріалів про адміністративне правопорушення у правопорушника не вилучалось, а тому суддя, за таких обставин, вважає за не можливе призначати останньому таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, так як не надано доказів щодо наявності у нього відповідного права на керування транспортними засобами.

З огляду на те, що у справі відсутні жодні докази, які свідчили б про належність ОСОБА_1 транспортного засобу, яким він керував, суд визначає адміністративне стягнення без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 30, 34, 35, 36, 221, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопо-рушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та із застосуванням ст.36 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 51000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу (реквізити для сплати : отримувач ГУК у Жит.обл./21081300, рахунок №UA0006001, банк отримувача Казначейство України, ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, рахунок №UA0026001, банк отримувача Казначейство України, ).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом й з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: