Дата документу Справа № 317/1511/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/630/25Головуючий у 1-й інстанції Каряка Д.О.
Єдиний унікальний №317/1511/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Рощина В.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рощина Володимира Сергійовича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 01.03.2025 року о 16 год. 35 хв. на 475 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 01.03.2025 року о 16 год. 35 хв. на 475 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно після того, як протягом року 11.02.2025 року постановою уповноваженої особи серія ЕНА №4054558 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рощин В.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, не з`ясував обставини, що мають значення для її правильного вирішення, невірно оцінив докази.

Водій не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Змістом наявного в матеріалах провадження відеозапису відображено, що своїми діями працівники поліції спеціально створили умови для вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Апелянт посилається на порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння. Зазначає, що відповідний акт огляду не складався, другий примірник акта водієві не вручався.

Разом з тим, захисник вказує на недотримання вимог ст.266-1 КУпАП, адже ОСОБА_1 є військовослужбовцем, в зазначений у протоколі час виконував обов`язки військової служби та прямував зі служби, був одягнутий у форменний одяг та пред`являв уповноваженій особі свій військовий квиток.

Викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП. Зокрема, фабула у даному протоколі відображає істотні ознаки правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що за ч.5 ст.126 КУпАП повторності не утворює.

Крім того, фабула постанови уповноваженої особи серії ЕНА №4054558 від 11.02.2025 року відносно ОСОБА_1 також містить ознаки правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, а не за ч.2 ст.126 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є самостійним і беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП.

На переконання захисника, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не доведено поза розумним сумнівом.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення. Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Рощина В.С., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №259666 та ЕПР1 №259674 від 01.03.2025 року за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП відповідно за порушення вимог п.2.5 ПДР водієм ОСОБА_1 , а також за повторне протягом року порушення вимог п.2.1 «а» ПДР; підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколах наявні;

- направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння від 01.03.2025 року, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та відомості про відмову водія від проходження такого огляду;

- довідці щодо повторності вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.126 КУпАП та відсутності у ОСОБА_1 посвідчення подія;

- постанові уповноваженої особи УПП в Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4054558 від 11.02.2025 року;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Доводи апелянта про те, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорти уповноважених осіб є самостійним доказом у справі, не ґрунтується на матеріалах провадження. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Що стосується заперечень захисника проти висновку судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

З матеріалів справи встановлено, що водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259666 від 01.03.2025 року та у доданих до нього документах.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві або його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що вимога працівника поліції про необхідність проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 , була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, судом не встановлено.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тим самим вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх ймовірної протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 01.03.2025 року апелянтом не надано.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи зазначене, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я.

Згідно матеріалів провадження у ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння, що унеможливлює проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу та складення відповідного акта за результатами такого огляду із подальшим врученням водієві другого примірника акта.

Відтак, доводи захисника в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Аргументи апелянта про недотримання встановленої ст.266-1 КУпАП процедури під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Так, аналізуючи зміст п.39 ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційний суд зауважує, що уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол про передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, вчинення якого, крім іншого, інкримінується ОСОБА_1 в рамках даного провадження.

При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.172-10-172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 адміністративні правопорушення. Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню він не підлягає.

Апеляційний суд враховує, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст.266 КУпАП процедури.

Разом з тим, відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень регламентовано положеннями ст.15 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, крім іншого, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Вчинене ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.

Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби, на що помилково посилався апелянт.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, на переконання апеляційного суду, застосування працівниками поліції положень ст.266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.

Переконливих аргументів на спростування твердження суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу і події й передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення апеляційна скарга не містить, враховуючи наступне.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколах обставин ніким не оспорюється.

Постанова уповноваженої особи за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 11.02.2025 року, що стала підставою для встановлення ознаки повторності за ст.126 КУпАП у даному провадженні, скарги є не скасованою.

Не погоджуючись із формулюванням суті інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за даною статтею КУпАП згідно вищевказаного рішення суб`єкта владних повноважень (постанови), що стало підставою для встановлення ознаки повторності за ст.126 КУпАП у даному провадженні, стороною захисту у встановленому законом порядку не вчинено дій, спрямованих на його оскарження.

Більш того, апеляційний суд акцентує увагу, що вчинення ОСОБА_1 в рамках даної справи систематичного порушення вимог п.2.1«а» ПДР (повторного протягом року) відбулось 01.03.2025 року, після того як 11.02.2025 року на водія було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП. При цьому в обох випадках водій керував одним і тим же транспортним засобом - «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_1 .

Повторне передбачене ст.126 КУпАП адміністративне правопорушення водієм вчинено після спливу нетривалого часу (18 днів) з моменту накладення адміністративного стягнення згідно попередньої постанови уповноваженої особи.

Вказана обставина, на переконання апеляційного суду, демонструє нехтування водієм вимогами ПДР під час керування транспортним засобом, що у свою чергу наражають останнього та інших учасників дорожнього руху на потенційну небезпеку.

Надаючи правову оцінку аргументам апелянта, що стосуються фабули інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення згідно протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Дослідивши та проаналізувавши вказаний процесуальний документ у сукупності з відомостями інших наявних в матеріалах провадження доказів, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися у правильності формулювання установлених обставин даного адміністративного правопорушення.

Адже у останньому реченні графи 7 протоколу «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» чітко вказано про порушення п.2.1 «а» ПДР водієм, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

При цьому доводів на спростування обставин відсутності у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права керування вказаним вище транспортним засобом в апеляційній скарзі не наведено.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33, 36 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Рощина Володимира Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 квітня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар