ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1475/25 Справа № 194/359/25 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу адвоката Холоденка Р.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 24.02.2025 року в м. Тернівка, вул. Харківська, 25, приблизно о 22:40 год. керуючи транспортним засобом «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив ДТП, внаслідок якого останнього було госпіталізовано до КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР, де у ОСОБА_1 , було здійснено забір крові, який показав у останнього 3,2 ‰ алкоголю в крові, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 24.02.2025 приблизно о 22:45 год. в м. Тернівка, вул. Харківська, 25, керуючи транспортним засобом «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухому перешкоду, а саме високовольтну опору, внаслідок ДТП транспортний засіб та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Холоденко Р.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки її ухвалено з грубим порушенням прав ОСОБА_1 .

Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі обвинувачення. Вказує, що рапорт працівника поліції не містить резолюції керівництва та датований раніше події, що мала місце, за своїм змістом є документом складеним заінтересованим у розгляді справи працівником. Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано визнав такий доказ достатнім та допустимим.

Крім того, вказує, що медична документація форми 209/о, видана КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікування ПМР, результат огляду 3,2 % проміле, на думку апелянта жодним чином не доводить вини ОСОБА_1 . Вказує, що забір крові у ОСОБА_1 відбувся через 4 години, що є порушення вимог Інструкції.

Схема місця ДТП містить виправлення дати її складання, конкретно не вказано адресу місця ДТП, протоколу огляду місця ДТП не додано до матеріалів справи.

Апелянт також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП складений через 7 днів після ДТП.

Зауважив, що відеозапис не є безперервним.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Холоденко Р.В. у судове засідання не з`явились. Адвокат Холоденко Р.В. на адресу суду надав заяву в якій підтримав доводи апеляційної скарги, просив розглядати скаргу за відсутності ОСОБА_1 , та його захисника.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 та його захисник Холоденко Р.В. належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд скарги у їх відсутність, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №261071 від 03.03.2025 року; рапорт; схему місця ДТП; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261089 від 03.03.2025 року; медичну довідку та інші докази в їх сукупності та взаємозв`язку.

Надані докази були досліджені апеляційним судом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261071 від 03.03.2025 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 24.02.2025 приблизно о 22:45 год. в м. Тернівка, вул. Харківська, 25, керуючи транспортним засобом «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухому перешкоду, а саме високовольтну опору, внаслідок ДТП транспортний засіб та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно схеми до протоколу огляду місця ДТП від 24.02.2025, що мала місце по вул. Харківська, м. Тернівка, вбачається розташування транспортного засобу «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_2 , та розташування електроопори по відношенню до транспортного засобу.

Згідно долучених фотознімків, також вбачається зображений транспортний засіб «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_2 , механічні пошкодження, які маються на ньому, а також розташування пошкодженої електроопори.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що транспортний засіб знаходиться поруч з проїжджою частиною, однак розташований за її межами - на ґрунті за бордюром. На транспортному засобі вбачаються значні механічні пошкодження, та на автомобілі знаходиться повалена електроопора, яка також має пошкодження. Поруч з автомобілем на землі лежить чоловік, який неодноразово просив дістати з автомобіля водія на ім`я « ОСОБА_2 », який був заблокований внаслідок механічних пошкоджень на автомобілі. В ході розмови між присутніми особами, вбачається очікування швидкої допомоги. В подальшому, а саме 03.03.2025 року, ОСОБА_1 було роз`яснено про складання відносно нього протоколів за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та повідомлено про дату та час розгляду справи, на що останнім було зазначено, що від підписів він відмовляється, а надавати пояснення він буде в суді.

Розташування транспортного засобу «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_2 , на відеозаписі повністю узгоджується з розташуванням транспортного засобу, зображеного на схемі з місця ДТП, та долученими фотознімками.

З огляду на це, не є слушними посилання захисника, з приводу того, що незрозуміло чи стосується схема місця ДТП даної справи та те, що не видно коли, де та за яких умов зроблені фотознімки, оскільки вказані докази доповнюють один одного та стосуються події, що сталась.

Будь-яких зауважень з приводу дати та місця розгляду справи, ОСОБА_1 не зазначено, та його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є порушеними.

Також суд зауважує, що під час огляду відеозапису (який складається з трьох частин) в судовому засіданні, було встановлено, що запис події здійснювався на технічні засоби «ID 795892» та «ID 797954», натомість дані відеозаписи є взаємодоповненими та хронологічно вірно зображують обставини події, що розглядається в межах протоколів, та не стосуються інших подій.

Судом встановлено, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є чіткими, змістовними та достовірно відображають хронологію подій за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписи перебувають у логічному часовому порядку, а обсяг зафіксованих на них даних, що містяться на наданому диску, є достатнім для повної та об`єктивної перевірки обставин події, зокрема тих, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи захисника щодо того, що в протоколі зазначено лише відеозапис з технічного засобу «ID 795892», тоді як відеозапис з «ID 797954» у протоколі не зазначений, визнаються безпідставними та такими, що не впливають на допустимість і належність долучених доказів.

Згідно з медичним висновком КНП «ПЛІЛ» ПМР від 25.02.2025 року (форма 209/о), встановлено, що 25.02.2025 о 02:25 за замовленням відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії хірургічного профілю щодо пацієнта ОСОБА_1 було проведено відповідне обстеження, за результатами якого зафіксовано вміст алкоголю: 3,2 ‰ у крові та 3,49 ‰ в сечі.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що 24.02.2025 року приблизно о 22:40 в м. Тернівка, на вул. Харківській біля буд. 25, ОСОБА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_3 , керуючи автомобілем «Nissan Navara», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на високовольтну опору. ОСОБА_1 , який перебував у транспортному засобі, було госпіталізовано до КНП «ПЛІЛ» ПМР, де здійснено забір крові для аналізу результат 3,2 ‰.

03.03.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (ЕПР1 261071) та за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ЕПР1 261089).

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника, щодо відсутності резолюції керівництва на рапорті працівника поліції, його хибної дати складання (03.02.2025 раніше за подію 24.02.2025) та зазначення в ньому іншого прізвища особи, суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначені недоліки мають технічний характер і не впливають на зміст та допустимість доказів. Вони спростовуються іншими матеріалами справи, зокрема, правильно оформленими протоколами про адміністративні правопорушення (з прізвищем ОСОБА_1 та фактичною датою події 24.02.2025), фото посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , а також відеозаписом, на якому зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 при складанні протоколів саме 03.03.2025 року.

Крім того, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, візування рапортів керівництвом не є обов`язковим.

Доводи сторони захисту про порушення вимог Інструкції під час відібрання зразків крові, а саме забір крові крові відбувся через 4 години, апеляційний суд не приймає до уваги.

Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі ДТП з потерпілими огляд на стан сп`яніння є обов`язковим і проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 1214 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що дослідження може здійснюватися за зразками слини, сечі або крові, особливо у випадках, коли водій перебуває у несвідомому стані або має тяжкі травми. У такому випадку аналіз проводиться в медзакладі, куди особу доставлено.

Судом встановлено, що внаслідок наїзду на електроопору водій вказаного транспортного засобу був заблокований в салоні автомобіля через механічні пошкодження. Відповідно до відеозапису, водієм був чоловік на ім`я ОСОБА_2 , якого просив про допомогу чоловік, що знаходився на землі поряд із пошкодженим авто.

Враховуючи зазначене, а також факт проведення дослідження крові на вміст алкоголю 25.02.2025 о 02:25 за ініціативою відділення інтенсивної терапії КНП «ПЛІЛ» ПМР, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 на момент госпіталізації міг перебувати у несвідомому стані або мати тяжкі травми. Це є підставою для обов`язкового дослідження крові в умовах закладу охорони здоров`я.

Таким чином, посилання захисника на те, що забір крові був здійснений з порушенням двогодинного терміну, передбаченого п. 9 розділу ІІІ Інструкції, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки доставка ОСОБА_1 до медзакладу здійснювалась не поліцейським, а в межах медичної евакуації внаслідок ДТП.

Апеляційний суд вважає неспроможними посилання захисника на те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені через сім днів, з порушенням вимог КУпАП щодо складення не пізніше 24-х годин, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення 03.03.2025 року не свідчить про порушення вимог ст. 254 КУпАП, якою передбачено складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто коли у посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

У відповідності до відеозапису, працівниками поліції протоколи були складені та оголошенні у присутності ОСОБА_1 , з`ясовано його думку, зокрема те, що він від підписів відмовляється, а надавати пояснення буде в суді, тобто протоколи були складені після виконання всіх процесуальних дій.

Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, у Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті`передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, встановлених постановою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Холоденка Романа Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко