Справа № 130/1028/25
Провадження № 33/801/609/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 130/1028/25, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , за частиною п`ятою статті 122 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 130/1028/25 провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як зазначено в постанові суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2025 року, 25.01.2025 о 14-20 год на автодорозі М-21 316км+750 м, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по зустрічній смузі руху в попутному напрямку, здійснюючи обгін, не впевнилась в безпечності маневру при поверненні в свою смугу, створила аварійну ситуацію та примусила водія автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2 екстрено гальмувати та змінити напрямок руху, чим порушила пункт 10.1 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, водій автомобіля, якому була створена аварійна ситуація ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу (вх. № 6455 від 2.06.2025)в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить поновити строк на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 130/1028/25; постанову суду першої інстанції змінити, доповнивши її мотивувальну частину висновком про встановлення вини ОСОБА_1 та резолютивну частину вказівкою про визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції допущено порушення КУпАП, оскільки справу розглянуто з порушенням строку, встановленого статтею 38 КУпАП; суд першої інстанції призначив справу до розгляду поза межами строку накладення адміністративного стягнення, тим самим надав змогу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне правопорушення; вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а тому суд першої інстанції повинен був відобразити в постанові висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 12.05.2025 з тих підстав, що постанова суду прийнята 12.05.2025 у відсутності ОСОБА_2 ; копію постанови вона не отримувала з місцевого суду, дізналась про оскаржувану постанову 27.05.2025 після направлення їй копії постанови страховою компанією, куди вона подала заяву про виплату страхового відшкодування, апеляційну скаргу подано 28.05.2025, тобто протягом десяти днів з дня коли дізналася про зміст оскаржуваної постанови.

16.06.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 2035) Ленського І. О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про розгляд справи у їх відсутності, апеляційну скаргу підтримують та просять її задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, пояснивши, що не вважає себе винуватицею і даної ситуації не пам`ятає. Вважає, що у тій ситуації, яку вона бачила на відео, інший водій мала змогу не допустити з`їзду з дороги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду прийнята 12.05.2025 у відсутності ОСОБА_2 ; копію постанови з місцевого суду вона не отримувала, в апеляційній скарзі зазначає про те, що дізналась про оскаржувану постанову 27.05.2025 після направлення їй копії постанови страховою компанією, куди вона подала заяву про виплату страхового відшкодування, апеляційну скаргу подано 28.05.2025, тобто протягом десяти днів з дня коли дізналася про зміст оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_2 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо апеляційного перегляду справи по суті.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження щодо ОСОБА_1 у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення вчинене 25.01.2025, на момент розгляду справи (12.05.2025) пройшов тримісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП закінчився.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції таким, що ґрунтується на положеннях КУпАП та висновках суду касаційної інстанції.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті (частина друга статті 38 КУпАП).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 по справі № 308/8763/15-а та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне про адміністративне правопорушення саме на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а тому суд першої інстанції повинен був відобразити в постанові висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, адже при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 465/674/19 зазначено про те, що така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено порушення КУпАП, оскільки справу розглянуто з порушенням строку, встановленого статтею 38 КУпАП, суд призначив справу до розгляду поза межами строку накладення адміністративного стягнення, тим самим надав змогу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, апеляційний суд не вважає достатньою та самостійною правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, зважаючи на неможливість усунення судом апеляційної інстанції наслідків даного порушення.

Ураховуючи наведене, правових підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 130/1028/25.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 130/1028/25, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною п`ятою статті 122 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота