1Справа № 335/4556/25 3/335/1347/2025
ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

10 червня 2025 року суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Соболєва І.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Мордовченко К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлянка, Василівського району Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , майстра дільниці ВАТ «Запоріжжяобленерго» ЗМЕМ, депутата Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області восьмого скликання, одруженого, маючого на утриманні дитину сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки ВПО № 2304-, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 221 від 13.05.2025, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

Рішенням Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області від 26.11.2020 № 2 визнані повноваження депутата Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 45, пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2022 рік в термін не пізніше 31.01.2024.

Проте згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 12.02.2024 о 12 год. 33 хв., що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 підтвердив ознайомлення із вимогами та обмеженнями встановленими Закону України «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю. Декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в електронному вигляді подає з 2018 р. Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що поважні причини несвоєчасного подання щорічної декларації за 2022 р. у нього відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував про несвоєчасне подання щорічної декларації, вину визнав, звертаючи увагу на те, що в нього були поважні причини несвоєчасного подання щорічної декларації, як в особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 р. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, з 28.02.2022 територія смт. Михайлівка, як і сам Василівський район був окупований. 28.08.2022 він зі своєю сім`єю виїхали з окупованої території Василівського району до м. Запоріжжя, де 08.10.2022 були оформлені як внутрішньо переміщені особи. Приблизно на початку лютого 2024 йому зателефонували з селищної ради, а саме секретар Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області Самофал Ю.В., який повідомив про необхідність подання щорічних декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2022 роки. 12.02.2024 о 12 год. 04 хв., знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , він подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 р. Також, 12.02.2024 о 12 год. 33 хв. знаходячись за адресою АДРЕСА_3 ним було подано і щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 р. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він будучи згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, є суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, а саме 12.02.2024 на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 р. Отже датою вчинення даного адміністративного правопорушення є 12.02.2024, втім датою виявлення є 05.05.2025, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності та цього ж дня отримано пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у нього поважних причин несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 р. Тому вважає, що на момент розгляду справи шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області від 26.11.2020 № 2 визнані повноваження депутата Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Статтею 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 221 від 13.05.2025, письмовими поясненнями від 05.05.2025 та поясненнями, наданими ним у судовому засіданні, даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, витягом з паспорта, копією довідки ВПО № 2304-, листом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ № 14789/02-2025-2024 від 18.04.2025 (274231), копією повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт ненадання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 11.04.2025 № 47-06/31321-25, листом Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області, рішенням Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області від 26.11.2020 № 2 та роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 .

Даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації підтверджений факт подання документа-декларації за 2022 р. 12.02.2024 об 12 год. 33 хв.

Вищезазначені докази на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, на підставі чого судом встановлено, що ОСОБА_1 як депутат Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області 8-го скликання несвоєчасно подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2022 рік.

Сам ОСОБА_1 не заперечує факт несвоєчасного подання декларації, що з моменту початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, його виїзду з окупованої території Василівського району до м. Запоріжжя та оформлення документів як внутрішньо переміщеної особи пройшов певний час, строки були ним пропущені.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подав без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з цим, згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою вчинення правопорушення слід вважати дату, коли у ОСОБА_1 сплив строк подання щорічної декларації за 2022 р., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 45, пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», коли у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2022 рік в термін не пізніше 31.01.2024, тобто у наступний день 01.02.2024 такий строк сплив, втім суд вважає, що датою вчинення ОСОБА_1 саме адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 12.02.2024 року, як дата несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Далі, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою та прокурором у судовому засіданні було зазначено, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, надано оцінку зібраним доказам у їхній сукупності. та день отримання пояснень від особи. Тому, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення уповноважена особа та прокурор вважає дату 05.05.2025.

Однак суд вважає, що з таким твердженнями погодитись не можна, оскільки законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення, однак такий не ототожнюється із часом зібрання усіх матеріалів перевірки.

Як випливає з копії листа Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Агентство) від 11.04.2025 № 47-06/31321-25, на адресу ДСР НП України було направлено повідомлення Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області про факт ненадання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто ДСР НП України було повідомлено про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, як особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2022 р. в квітні 2025 р.

Далі, матеріали справи містять дані Єдиного державного реєстру декларації осіб, повноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відомості щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 .

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування засвідчив, що днем подання щорічної декларації за 2022 р. ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК є 12.02.2024 о 12 год. 33 хв.

Отже, володіючи інформацією про дату подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік - 12.02.2024, розцінюючи, що ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, здійснив заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу, суд дійшов висновку, що датою виявлення правопорушення слід вважати 12.02.2024 р.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, секретар Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області Самофал Ю.В. на початку лютого 2024 року (саме до 12.02.2024) повідомив ОСОБА_1 про необхідність подання щорічних декларацій йому, як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2022 роки.

Отже орган, виконуючий функції місцевого самоврядування на період лютого місяця 2024 року, а саме до 12.02.2024 року володів інформацією про несвоєчасне подання декларацій ОСОБА_1 , як особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Однак тільки 11.04.2025, рік по тому, Михайлівською селищною радою Василівського району Запорізької області на адресу ДСР НП України було направлено повідомлення про факт несвоєчасного подання декларацій особами, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Така обставина ставить під сумнів час інформування селищною радою на адресу ДСР НП України про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, при тому, що посадовими особами органу Національної поліції проводилась відповідна перевірка фактів щодо несвоєчасного подання щорічної декларації, збиралися докази, відбирались відповідні пояснення від осіб, свідчення яких мають значення по обставинам несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації, та надавалась оцінка доказам у їхній сукупності.

Проте всі «сумніви на користь особи» є ключовим принципом презумпції невинуватості, закріпленим у Конституції України (стаття 62) та Кримінальному процесуальному кодексі (стаття 17). Це означає, що якщо у судді виникають сумніви щодо вини особи, ці сумніви мають бути тлумаченні на користь цієї особи. Іншими словами, обвинувачення повинно довести вину особи поза розумним сумнівом, і якщо цього не зроблено, особа має бути виправдана.

За таких обставин, суд вважає справедливим зазначити, що датою виявлення даного адміністративного правопорушення слід визнати 12.02.2024 року, саме в цей період було виявлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації.

Водночас суд зауважує, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.

Так, у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 р. (заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини встановив порушення ст. 6 Конвенції і зазначив, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).

Отже, у разі, коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

З цього питання звертає на себе увагу час обізнаності уповноваженого органу у сфері протидії корупції про недотримання особою певних вимог законодавства, день надання оцінки зібраним доказам за твердженням ініціатора складання протоколу та дати складання як первісного протоколу про адміністративне правопорушення, так і протоколу, який складався вдруге, що є розтягнутим у часі.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складанням протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути підставою для штучного продовження строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суддя вважає посилання уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату надання оцінки зібраним доказам у їх сукупності, та дату отримання ОСОБА_1 письмових пояснень помилковими.

ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, та здійснив заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу. Суд звертає увагу, що ці докази є відкритими і загальнодоступними, але роздруковані лише в квітні 2025 року.

Тривалість виконання своїх обов`язків, не може слугувати причиною несвоєчасності притягнення особи до відповідальності.

Відтак, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України суд визнає 12.02.2024.

Таким чином, зважаючи на вимоги ст. 38 КУпАП строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності на даний час закінчився, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що справа надійшла до суду 14.05.2025, та під час розгляду справи з незалежних від суду причин строк притягнення до адміністративної відповідальності особи закінчився 12.08.2024.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення припиняється в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ст.247, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва