Справа № 203/2291/25
Провадження № 3/0203/1218/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду м. Дніпра Вусик Є.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Водій ОСОБА_1 12 березня 2025 року о 09:31 у м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 123, керував т/з ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Розглядаючи справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Як вбачається, з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , останнього було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбуватиметься у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, про що він розписався у протоколі (а.с.1).

Отже, ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що у подальшому протокол про адміністративне правопорушення буде направлено до суду для розгляду, мав можливість самостійно поцікавитися його долею.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться дані про те, що ОСОБА_1 , при оформленні протоколу, надав адресу свого місця проживання, на яку судом було направлено повістку з викликом в судове засідання. Судова повістка була направлені поштою, однак поштовий конверт повернувся до суду. Тобто, неявка ОСОБА_1 свідчить про його небажання приймати участь у судовому засіданні, аби надати пояснення з приводу обставин, зазначених у протоколі. Заява про відкладення розгляду справи до суду не надходила.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зазначає наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , вважаю, що вина останнього доведена повністю та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 274645 від 18.03.2025 року, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- рапортом поліцейського УПП в Дніпропетровській області ДПП;

-карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якого, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу;

-відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, на якому зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з якою останній погодився. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія та зазначив, що його немає.

Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.1а Правил дорожнього руху, згідно якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься довідка УПП в Дніпропетровській області ДПП від 24.03.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , згідно бази даних НАІС МВС України, посвідчення водія не отримував.

Відповідно абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, наявність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати стягнення за вчинене адміністративного правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, зокрема, результат розгляду даної справи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без позбавлення права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик