КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2128/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Денисенка Д.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 17січня 2025 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Денисенко Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

В той же час, як зазначає захисник, діючи в порушення Інструкції, яка регулює порядок проведення огляду, після отримання згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський відмовився доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, запропонувавши останньому самостійно пройти огляд на стан сп`яніння.

За доводами захисника, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції, склавши протокол відносно ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом, чим поставили під сумнів обґрунтованість підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

Крім цього вказує, що поліцейськими не проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки водія за допомогою спеціальних технічних засобів, а одразу запропонували проїхати до медичного закладу.

За наслідками розгляду захисник Клапчук Ф.П. просить апеляційну скаргу задовольнити, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17.01.2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що оскільки Київським апеляційним судом 19.02.2025 було повернуто апеляційну скаргу з тих підстав, що вона не була підписана апелянтом, захисником 20.02.2025 року, після усунення недоліків, повторно було подано апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки матеріали провадження містять підтвердження поважності пропущення такого строку.

З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Денисенка Д.А. та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Денисенка Д.А. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 22вересня 2024 року о 14 год. 10 хв. керував транспортним засобом «OpelKadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Полярнав місті Києвіз ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він у встановленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР на вимогу працівників поліції від проходження вустановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Викладені в протоколі від 10.05.2024 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками наркотичного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, роз`яснено підстави для проведення такого огляду та наслідки відмови від його проходження. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_1 22.09.2024 року в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В доводах апеляційної скарги захисник стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, протеполіцейський,діючи в порушення норм Інструкції, після згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився доставити ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд вважає такі доводи захисника необґрунтованими, з огляду на наступне.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 ,у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в закладі охорони здоров`я. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Крім цього, повідомив працівникам поліції, що напередодні вживав наркотичні речовини. Після озвученої відмови працівник поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак після того, як працівник поліції вже склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 змінив своє рішення та повідомив, що погоджується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Проте на той момент протокол про адміністративне правопорушення вже було складено, що унеможливлювало повернення до процедури огляду.

З огляду на вищевказане, суд не вбачає порушень працівниками поліції прав ОСОБА_1 , адже на законну вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`янінням в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, внаслідок чого працівником поліції правомірно було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, всупереч доводам апелянта, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні.

Та обставина, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

Твердження захисника Денисенка Д.А. про порушення поліцейськими порядку огляду його на стан наркотичного сп`яніння через те, що огляд не проводився на місці зупинки, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки такий огляд відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», здійснюється лише в закладах охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водіїв.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Денисенка Д.А. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз