Справа № 932/5036/25
Провадження № 3/932/1897/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292786 від 06.04.2025, близько 22 год 20 хв., 06.04.2025, водій ОСОБА_1 за адресою м. Дніпро, мкрн Тополь, буд. 15, керував т.з. Audi A6 н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами відповідної категорії В, чим порушив п. 2.1.а. ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292780 від 06.04.2025, близько 22 год 20 хв, 06.04.2025, водій ОСОБА_1 за адресою м. Дніпро, мкрн Тополь, буд. 15, керував т.з. Audi A6 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України. Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Васильченко Г.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала раніше подані нею клопотання про закриття справ про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Щодо протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як доказ на підтвердження повторності вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, з боку співробітників поліції долучено копію постанови серії ЕНА № 4157744 від 27.02.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, проте останній не отримував таку постанову.

У долученій копії постанови відсутній особистий підпис ОСОБА_1 про отримання такої постанови, відсутній трек-номер направлення поштою постанови та дата такого направлення, незаповнена й також квитанція про сплату штрафу за вказаною постановою.

З урахуванням викладеного, адвокат зазначає, що ОСОБА_1 не отримував вказану постанову, ані особисто, ані поштою, та, як наслідок, не сплачував штраф, у зв`язку із чим, повторність вчинення правопорушення ОСОБА_1 не доведена, оскільки останній не знав про дану постанову.

Відтак, оскільки у матеріалах справи відсутній докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

Щодо протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні Акт огляду на стан сп`яніння та Направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням у розумінні Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських перпаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103. Відтак, проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Далі, на відеозаписі патрульний повідомляє ОСОБА_1 , що його було зупинено, оскільки автомобіль ОСОБА_1 перебуває у розшуку, проте оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження такої підстави зупинки, відсутня й інформація про причетність до кримінального або адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений, то всі наступні вимоги працівників поліції є незаконними, а докази зібрані в ході спілкування з ОСОБА_1 , складені процесуальні документи та проведені процесуальні дії є неправомірними та недопустимими.

Також, працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування автомобілем належним чином, як вбачається з відеозапису, відсутня відмітка в протоколі про передачу автомобіля іншій особі, відсутнє зобов`язання про не керування транспортним засобом, чи залишення його по місцю зупинки.

На підставі викладеного, враховуючи, що у діях ОСОБА_1 відсутні події складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат просить суд закрити провадження у справі щодо останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра одночасно надійшли дві справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 статті 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Адвокат у судовому засіданні не заперечувала проти об`єднання справ в одне провадження.

Виходячи з вказаної правової норми, суд вважає, що зазначені справи про адміністративні правопорушення повинні бути об`єднанні в одне провадження для спільного розгляду по суті, оскільки протоколи про вчинення адміністративного правопорушення складено щодо однієї особи та за результатами їх розгляду повинно бути прийняте одне рішення.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує документи, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292786 від 06.04.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; рапорт співробітника патрульної поліції; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4157744 від 27.02.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292780 від 06.04.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідку згідно з бази НАІС МВС України, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував; рапорт співробітників поліції; відео з бодікамер патрульної поліції;

- характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_1 з проходження ним військової служби та виписку КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війно» ДОР №1111/298, долучені адвокатом.

Щодо клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відтак, суд не може погодитись із твердження сторони захисту щодо відсутності належного підтвердження повторності вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки постанова серії ЕНА № 4157744 була долучена в якості копії з бази даних МВС України Армор, що унеможливлює відтворення відміток про підпис особи у вказаній постанові або про відмову від такого підпису, про отримання відповідної копії або про надсилання такої постанови поштою, якщо таке відправлення було здійснено.

Разом із цим, як ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не заперечує факту того, що раніше він був притягнутний до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з пункту 10 Розділу І Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Тобто, акт огляду повинен складатися безпосередньо якщо співробітниками поліції був застосований відповідний технічний прилад, а саме Alcotest Drager, а оскільки такий огляд проведений не був, відсутність акта є нормативно виправданим процесуальним рішенням.

Під час спілкування зі співробітниками поліції водієві ОСОБА_1 була неодноразово зазначена підстава зупинки транспортного засобу, яка передбачена п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, а вході спілкування відповідна інформація була продемонстрована співробітником поліції з технічного робочого засобу для огляду та ознайомлення ОСОБА_1 (22:48:27 відеозапису), проте останній категорично не погоджувався із такою підставою, посилаючись на її безпідставність.

Також, суд не може погодитись із твердженням сторони захисту про необхідність долучення до протоколу відповідного орієнтування на т.з. Audi A6 н.з. НОМЕР_1 , оскільки такої імперативної норми не передбачено діючим законодавством, а підстава зупинки була неодноразово роз`яснена під час складання матеріалів щодо порушника.

Окрім цього, під час спілкування з працівниками поліції та ознайомленням ОСОБА_1 із протоколами щодо нього, йому було повідомлено, що він не може сісти за кермо, оскільки у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і було запропоновано знайти тверезого водія, який міг би перепаркувати авто, який згодом з`явився та прийняв керування транспортним засобом. Вищевказані обставини зафіксовані на бодікамери патрульної поліції із перевіркою посвідчення водія особи, яка прийшла перепаркувати авто, встановлення наявності у нього відповідної категорії та роз`яснення останньому про недопущення ОСОБА_1 до керування т.з. з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відтак, враховуючи, що докази наявні в матеріалах провадження у справі дають суду можливість повно, послідовно, достовірно та об`єктивно встановити перебіг дій за якими було виявлено, зафіксовано та задокументовано порушення ОСОБА_1 частини 5 статті 126 та частини 1 статті 130 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.2.1.а. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.1.а, 2.5. Правил дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 інкримінуються адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Піч час накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд звертає увагу на клопотання сторони захисту, відповідно до якого оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, то застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є неможливим, а застосування стягнення лише у виді штрафу буде достатнім та співмірним покаранням задля виховання порушника в дусі додержання законів України і запобігання вчинення правопорушень у майбутньому.

Також, адвокат звернула увагу суду на проходження ОСОБА_1 військової служби та отримання під час служби термічної травми.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучена довідка згідно з бази НАІС МВС Україна, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що також підтверджується відеозаписом з бодікамер патрульної поліції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановлених норм закону держави Україна.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, відповідно до якої, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Тому такій особі, у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Тобто наведені стороною захисту аргументи у виді проходження ОСОБА_1 військової служби не можуть слугувати фактором пом`якшення накладення адміністративного стягнення, оскільки запровадження такої практики було б небезпечним процесуальним рішенням, завдяки якому військова служба певним чином могла бути підставою для звільнення від призначення покарання, що у свою чергу, йде у розріз із засадами судового провадження, а саме рівності перед судом та законом.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП також передбачена можливість оплатного вилучення транспортного засобу.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 292786 від 06.04.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та протоколу серії ЕПР1 № 292780 від 06.04.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, транспортний засіб, яким в момент вчинення правопорушення керував ОСОБА_1 належить ВО БФ Нездоланний народ Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 володіє іншими транспортними засобами до матеріалів справи не долучено.

Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.

Отже, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на транспортні засоби, суд вважає за неможливе застосувати до останнього адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, у відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Оскільки, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується долученими адвокатом документами, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 30, 33, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/5036/25, провадження №3/932/1897/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/5040/25, провадження №3/932/1899/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Присвоїти об`єднаній справі про адміністративне правопорушення єдиний унікальний номер справи № 932/5036/25, єдиний номер провадження № 3/932/1897/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнити від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна