Справа № 148/1310/25
Провадження №3/148/611/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсіонерки, за ст. 173 КУпАП,

постановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 серії ВАВ №146240 18.05.2025 об 11:20 год., в м. Тульчин по вул. Леонтовича, в приміщенні ванної кімнати місця колективного проживання внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 в ході конфлікту із ОСОБА_2 намагалася вчинити бійку за допомогою милиці (палки), чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнала. Пояснила, що сварку розпочала ОСОБА_2 , оскількив них неприязні відносини. ОСОБА_2 предявила до неї претензії з приводу того, що брат її співмешканця, який є інвалідом, та не може нормально пересуватися, впав на її відро для прибирання та розбив його. ОСОБА_2 почала кричати на неї, схопила швабру та почала штовхати її нею. Тоді вона, щоб захиститися, милицею почала захищатись від швабри. При цьому, можливо, і вдарила ОСОБА_2 милицею по руці. ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що вона разом із ОСОБА_1 проживають в приміщенні для проживання внутрішньо переміщених осіб. По черзі прибирають на коридорі та вбиральні. Для цього вона придбала спеціальне відро. Родич ОСОБА_1 - брат її співмешканця є інвалідом, не може сам пересуватися і у вбиральні часто справляє свої потреби не у встановленому місці. Одного разу він впав і розбив її відро для прибирання, яке вона придбала за власні кошти. Вона сказала ОСОБА_1 щоб їй відшкодували збитки за відро, ОСОБА_1 заперечила щодо цього, почався конфлікт, в ході якого остання нанесла їй удари милицею. Вона змушена була захищатися шваброю, тож можливо і вдарила нею ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, в саме: протокол про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 серії ВАВ №146240, копію рапорта від 18.05.2025 (а.с. 3), копію супровідного листа (а.с. 4), копію заяви ОСОБА_2 від 21.05.2025 (а. с. 5), письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.05.2025 (а.с. 6), копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.05.2025 (а.с. 7),копію протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (а.с. 8), копію довідки від 20.06.2023 про взяття на облік внутрішньон переміщеної особи (а.с. 10), доходжу наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, що являє собою обєктивну сторону даного правопорушення.

Субєктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Субєктивна сторона дрібного хуліганства характеризується наявністю умислу, тобто особа повинна усвідомлювати, що її дії порушують громадський порядок, і бажати або свідомо допускати настання таких наслідків.

Об`єктом правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку, тобто з об`єктивної сторони хуліганство, характеризується порушенням громадського порядку.

Громадське місце - це частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно або періодично або час від часу.

Тобто громадські місця - це під`їзди, ліфти інші місця загального користування багатоквартирних житлових будинків, приміщення та прилегла території державних установ, закладів охорони здоров`я, освіти, храмів, молитовних будинків інших культових будівель та споруд, будь-яких підприємств, установ та організацій усіх форм власності, об`єктів культурного призначення, ринки, зупинки громадського транспорту, підземні переходи, парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, пляжі тощо.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч цим вимогам, працівниками поліції не дотримано ст. 251 КУпАП, та не зібрано доказів, які б безперечно підтверджували факт порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян.

При цьому, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, між ними стався конфлікт на побутовому ґрунті, в місці їх спільного проживання, що спростовує наявність у ОСОБА_1 мотиву (умислу) на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази, надані суду в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доходжу висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом наявності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ст. 173, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, ст.252, п.3 ч.1. ст.284 суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко