Справа № 461/558/25 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В. В.
Провадження № 33/811/708/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника адвоката Воробця Святослава Івановича, представника Львівської митниці Держмитслужби України Костєва Дениса Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням.

Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до постанови, 30.10.2022 року о 21:55 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці під керуванням громадянки України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_2 , лист клопотання військової частини НОМЕР_3 б/н на адресу Громадської організації «Допоможемо та відновимо Україну разом», декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_3 , реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб № НОМЕР_4 .

Листом Держмитслужби України від 05.08.2024 року №20/20-02-01/7/802 «Про проведення перевірок» Львівську митницю повідомлено про не підтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_3 . Також, Львівською митницею отримано лист Відділення поліції № 1 Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 31.10.2025 №77418/8.5-20 щодо звернення командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 по факту ненадходження гуманітарної допомоги призначеної для військової частини НОМЕР_3 .

Від Відділення поліції № 1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області листом від 06.01.2025 №566/8.5-20 отримано копію акту приймання-передачі благодійної допомоги військовій частині НОМЕР_3 , а саме автомобіля «NISSAN NAVARA», номер кузова V SKC VN НОМЕР_5 .

Львівською митницею до військової частини НОМЕР_3 скеровано запит щодо підтвердження факту підписання акту прийому-передачі вказаного автомобіля. Військова частина своїм листом від 14.01.2025 №1838/87 повідомила, що автомобіль «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 громадянкою ОСОБА_1 до військової частини не передавався, акт прийому-передачі частиною не складався, не реєструвався і не підписувався.

Отже, громадянкою ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги для потреб військової частини НОМЕР_3 та подано документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги.

Відповідно до СТ.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192- XIV. гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і мас спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті З Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифпого регулювання зовнішньоекономічної діяльності, товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги та підлягають взяттю в установленому порядку па облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Відповідно до інформації наявної у базі даних ПІК «Провадження в справах про порушення митних правил» АСМО «Інспектор», ОСОБА_1 при тягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України (протокол про порушення митних правил № 1547/20900/23 від 02.11.2023).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Львівського апеляційного суду від 29.03.2024 (справа № 461/263/24) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності (рішення вступило в законну силу 29.03.2024 року).

Отже, зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 483 Митного кодексу України.

На вказану постанову представник Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення в межах санкції статті.

В обґрунтування зазначає, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова - незаконна, зважаючи на наступне.

Зазначає, що вище описані докази не містять інформації про перебування автомобіля «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 у використанні чи на обліку будь-якої громади, державного органу, військової частини. Зокрема акт підписаний ОСОБА_3 , який перебував на посаді старшини штурмової 711 роти полку (в/ч НОМЕР_3 ) підтверджує отримання транспортного засобу «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 як фізичною особою, а не належним представником юридичної особи в/ч НОМЕР_3 з правом печатки та підпису від такої.

Зауважує, що автомобіль «NISSAN NAVARA», номер кузова НОМЕР_1 не перебуває ні у віданні державних органів та тим паче не є вилученим Львівською митницею. Отже, у суду та Львівської митниці відсутня можливість контролювати подальшу долю автомобіля.

Заслухавши думку представника Львівської митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу, виступ захисника, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Так, частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно ч.2 ст. 483 МК України, відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

На думку суду апеляційної інстанції, розглядаючи справу, місцевий суд повною мірою з`ясував усі обставини, які давали підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, за малозначністю правопорушення.

У ході розгляду справи, на підставі усних пояснень ОСОБА_1 та письмових пояснень військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , судом достеменно з`ясовано, що транспортний засіб, зазначений у протоколі, був ввезений ОСОБА_1 не з метою особистого користування, а з наміром передати його як гуманітарну допомогу для потреб військовослужбовців зазначеної військової частини. Зазначений свідок підтвердив факт прийняття автомобіля як представник військової частини, а також повідомив, що транспортний засіб використовувався військовими з метою здійснення заходів щодо захисту держави від терористичної агресії з боку представників російської федерації.

На переконання апеляційного суду, враховуючи характер вчиненого порушення, те, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, відтак суддя першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, за наведених обставин справи є непропорційним та фактично призведе до вилучення автомобіля з користування військовослужбовців, які задіяні у захисті державного суверенітету України. З огляду на це, а також враховуючи, що особа здійснила ввезення транспортного засобу з гуманітарною метою, добровільно та безкорисливо спрямувала його на потреби оборони держави, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо недоцільності накладення стягнення. Застосування в такому випадку санкції у вигляді конфіскації, як правильно зазначив суд першої інстанції, може мати демотивуючий вплив на інших осіб, які здійснюють волонтерську діяльність, спрямовану на підтримку обороноздатності України.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому, необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

За таких обставин, суд вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 належить звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 483 Митного кодексу України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

А тому, на переконання апеляційного суду, застосування до ОСОБА_1 такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи, є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук