Справа № 758/5809/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

23 червня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №17/3/2-1439нт від 23 квітня 2025 року, складеним оперуповноваженим 2 відділу 3 управління Департаменту військової контррозвідки СБ України, лейтенантом ОСОБА_2 , 27 березня 2025 року співробітниками Департаменту військової контррозвідки (далі- ДВКР) Служби безпеки України, у ході контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_2 НГ України, під час проведення комплексу заходів, направлених на виявлення можливо наявних каналів витоку інформації службового характеру у сфері оборони країни, виявлені та задокументовані факти порушення вимог законодавства у сфері захисту інформації з обмеженим доступом.

Зокрема, за адресою АДРЕСА_2 , у приміщені № 3 начальника відділення служби військ військової частини НОМЕР_2 НГ України, проведено огляд службового ПЕОМ інв. № 101410274, яким користується ОСОБА_3 з 20 грудня 2024 року по теперішній час на зазначеному ПЕОМ встановлено директорії ІНФОРМАЦІЯ_4 електронний файл «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміром 2.19МБ., створений 07.05.2024, який має гриф обмеження доступу «Для службового користування».

Зазначений вище документ, що відноситься до сфери оборони країни, в ході приймання/передачі посади, майор ОСОБА_1 (до 20.09.2024 займав посаду начальника служби військ штабу в/ч НОМЕР_2 НГ України), шляхом перекидання файлів, які він використовував під час службової діяльності (через флеш носій), надав майору ОСОБА_4 (з 08.11.2024 по теперішній час начальник служби військ штабу в/ч НОМЕР_2 НГ України). Так, вищезазначений документ потрапив ПЕОМ №101410274.

Таким чином, всі хто працював на ПЕОМ №101410274 в тому числі ОСОБА_3 , мали доступ до всіх документів та файли, наявних на ПЕОМ, що використовував ОСОБА_1 в тому числі до файлів, що мають ступінь обмеження доступу та відносяться до сфери оборони країни.

Разом з тим, встановлено, що ПЕОМ інв. №101410274, не призначений для обробки таємної інформації та інформації з обмеженим доступом, комплексна система захисту інформації з відповідним атестатом на вказаному ПЕОМ не створювалась.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив нижчезазначені вимоги законодавства в сфері захисту інформації, та нормативні документи, що призвело до розголошення службової інформації у сфері оборони країни: абзацу 2 статі 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», відповідно до якого державні інформаційні ресурси або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю; пункту 38 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, то містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736 (надалі за текстом - Інструкція), відповідно до якої забороняється записувати службову інформацію на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію, а також п. 14, 34, 35, 36, 37 зазначеної Інструкції; п. 4, 6, 7, 9, 11, 13, 14, 16, 20, 21 Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах, які затверджені постановою КМ України від 29 березня 2006 року № 373 та порядок обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації, тобто, скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину в учиненому заперечив та вказав, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення коли у ході контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, під час проведення комплексу заходів, направлених на виявлення можливо наявних каналів витоку інформації службового характеру у сфері оборони країни на службовому ПЕОМ інв. №101410274, яким користується ОСОБА_3 виявлено електронний файл «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміром 2.19МБ., який не мав грифу обмеження доступу «Для службового користування». ПЕОМ інв. № 101410274 не призначений для обробки таємної інформації та інформації з обмеженим доступом, підключення до мережі Інтернет не мав.

Крім того комісією військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України з питань роботи із службовою інформацією, документального підтвердження, що даний електронний файл дійсно становить службову інформацію у сфері оборони країни не надано.

Фактів про те, що зі змістом електронного файлу «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміром 2.19МБ., ознайомлювалась ОСОБА_3 не встановлено, оскільки вона його не читала.

У той же час факт того, що ОСОБА_3 маючи на своєму ПЕОМ інв. № 101410274 електронний файл «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміром 2.19МБ., не може свідчити про розголошення їй інформації з обмеженим доступом. В своїх поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також не підтвердили існування факту того, що дії ОСОБА_1 призвели до розголошення інформації з обмеженим доступом.

Звертав увагу суду, що згідно властивостей електронного файлу ІНФОРМАЦІЯ_5 - в графі «Вміст створеного» зазначено, що даний документ створено 13.07.2023 о 17.13, а автором зазначеного документу є ОСОБА_5. Крім того, вказав, що зазначений файл він не створював 07.05.2024 року, як зазначено в протоколі, оскільки в цей час він перебував в ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та приймав участь в заходах необхідних для забезпечення оборони України, і повернувся у військову частину лише 16.05.2024, що підтверджується витягом з наказу по військовій частині НОМЕР_2 НГУ № 135 від 17.05.2024.

Крім того, всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП та п. 4 Розділу II Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.03.2017 року № 173, протокол про адміністративне правопорушення складено 23 квітня 2025 року, хоча правопорушення виявлено 27 березня 2025 року.

У зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Так, ч. 1 ст. 212-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Під розголошенням інформації з обмеженим доступом слід розуміти ознайомлення зі змістом такої інформації осіб, які не мають права доступу до неї.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212-5 КУпАП, надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №17/3/2-1439нт від 23 квітня 2025 року;

- акт огляду ПЕОМ №17/3/2-1205нт від 27 березня 2025 року;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 НГ України від 23.09.2024 року № 246;

- функціональні обов`язки першого заступника командира батальйону забезпечення Головного управління НГУ - начальника штабу;

- копію службового посвідчення військовослужбовця Національної Гвардії України ОСОБА_1 ;

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України № 374 від 05.07.2024 року;

- перелік посадових осіб, яким надано право користуватися документами з грифом обмеження доступу ДСК;

- пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

- витяг з посадової інструкції оперуповноваженого Служби Безпеки України №17/3/2-1415нт.

Диспозиція ч. 1 ст. 212-5 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері обліку, зберігання і використання документів та інших носіїв інформації, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні порядку обліку, зберіганні і використанні документів та інших носіїв інформації, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави, яке призвело до розголошення такої інформації.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Тобто диспозиція ч. 1 ст. 215-5 КУпАП відноситься до правопорушень з матеріальним складом, оскільки передбачає факт розголошення службової інформації, який вже відбувся.

Постановою Кабінету Міністрів України № 736 від 19.10.2016 затверджено Типову інструкцію про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, якою визначено єдині вимоги до ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану під час провадження оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, діяльності у сфері оборони держави, та іншу службову інформацію, в органах державної влади, інших державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим.

У відповідності до п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 736 від 19.10.2016 «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», використання інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем чи засобів копіювально-розмножувальної техніки, що застосовуються під час обробки службової інформації, здійснюється на підставі розпорядчого документа керівника установи з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 , що займає посаду начальника відділу документального забезпечення та контролю та начальник відділення служби військ військової частини НОМЕР_2 НГ України ОСОБА_4 , зазначили, що електронний файл «ІНФОРМАЦІЯ_5», розміром 2.19МБ., створений 07.05.2024, розташований на службовому ПЕОМ інв. № 101410274 не має грифу обмеження доступу «Для службового користування» та не містить службової інформації в сфері оборони країни. ОСОБА_4 зазначив, що до комп`ютера, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, мають доступ тільки особи, що мають дозвіл на роботу з документами з грифом обмеження доступу «Для службового користування». ОСОБА_6 згідно долученої нею копії функціональних обов`язків начальника відділу документального забезпечення та контролю, відповідальна за організацію обліку, зберігання, використання нетаємних документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію і яким надається гриф обмеження доступу «Для службового користування», а також мобілізаційних документів долучила до матеріалів справи копію Наказу №573 від 12.07.2023 року «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві внутрішніх справ України».

Так, згідно розділу XX, п. 5, пп. 1, у сфері бойової готовності та застосування військ (сил) службовою інформацією є інформація, що розкриває відомості про: зміст завдань органів військового управління, військових частин щодо бойової готовності та застосування військ (сил), крім відомостей, що підпадають під дію зводу відомостей, що становлять державну таємницю.

Вказала, що файл, зазначений в протоколі не містить інформацію службового характеру у сфері оборони країни.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, витоку або втрати документів військового характеру не виявлено, а посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не додано достатніх, допустимих доказів щодо наслідків скоєного ОСОБА_1 діяння, тобто що зазначені у протоколі дії (бездіяльність) дійсно призвели до розголошення службової інформації, що відповідний документ або інший матеріальний носій інформації, містив службову інформацію в сфері оборони країни, а також не долучено відповідний документ, як доказ.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП не узгоджується з фактичними даними справи, а вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за цією статтею.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП,-

Керуючись: ч. 1 ст. 212-5, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Денисов