Справа № 442/3277/25
Провадження №3/442/1076/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307025 від 21.04.2025, ОСОБА_1 20.04.2025 о 23 год 16 хв у с. Підбуж, вул. Івана Франка керував транспортним засобом "Skoda Octavia", н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав клопотання про закриття провадження у даній справі з підстав, наведених у ньому. В обгрунтування клопотання зазначив, що він 20.04.2025 не керував транспортним засобом, про що повідомив працівників поліції. Відеофіксація не проводилася безперервно з моменту зупинки транспортного засобу до оформлення протоколу, з такої не вбачається, що він керував автомобілем, отож, такі записи не підтверджують обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Додатково зазначив, що йому не роз`яснено його права, не запропоновано скористатися правовою допомогою, не відсторонено його від керування транспортним засобом та, як наслідок, дозволено надалі продовжувати рух, що також ставить під сумнів складений відносно нього протокол про керування автомобілем з ознаками сп`яніння. Зважаючи на вказане, просить суд задоволити клопотання та закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши протокол та долучені до нього матеріали, вважаю за необхідне задоволити клопотання та закрити провадження у справі, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Що стосується долучених до протоколу відеоматеріалів, розміщених на DVD-R диску, то слід зазначити, що такі складаються з трьох файлів, тобто відеозапис не є безперервним, не містить фіксацію безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом (на відеофайлах зафіксовано транспортний засіб, біля якого знаходився ОСОБА_1 , сам рух транспортного засобу та хто саме був за кермом на момент його зупинки на відеокамеру не зафіксовано).

Встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, свідків скоєння правопорушення не зазначено.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто, доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Для виявлення правопорушення, до моменту зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом, а надто, - перебування особи біля транспортного засобу, при цьому, який їй не належить.

Крім того, як встановлено судом, згідно відеозапису, наявного в матеріалах справи, керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем не зафіксовано. Зокрема, відеокамерою зафіксовано безпосереднє спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 неподалік транспортного засобу. Відтак, із долученого працівниками поліції відеозапису неможливо зробити висновок про те, що вказана особа керувала транспортним засобом, у зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У свою чергу, факт знаходження ОСОБА_1 біля автомобіля, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння. У даному випадку керування особою транспортним засобом залишається лише припущенням, а відмова від проходження від огляду на стан сп`яніння не може розцінюватися як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Таким чином, слід звернути увагу саме на те, що до об`єктивної сторони складу поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, входить відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження від огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт керування особою автомобілем, тобто, здійснення нею активних дій з керування транспортним засобом.

Поряд з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пункту 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

При цьому, обов`язок проводити повну фіксацію, як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрованою в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299.

Дослідивши додані до протоколів про адміністративні правопорушення матеріали, встановлено відсутність будь-яких належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які відповідно до положень статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене вище, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.М. Грицай