ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1631/25 Справа № 237/1689/24 Суддя у 1-й інстанції - Приходько В. А. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 12.04.2024 року, о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 вжив алкогольні напої та продовжив виконувати обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах воєнного стану на території ВЧ НОМЕР_1 . Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Зазначив, що вказана постанова суду є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Звертає увагу суду, що йому дійсно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в приміщенні ВСП. Вказує, що нічого не читав, а тільки підписував листи. Копію протоколу йому не було вручено.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не був повідомлений належним чином на 21.05.2024р.. Копію постанови не отримував, оскільки знаходився в зоні бойових дій та не мав змоги його тримати. Крім того, ОСОБА_2 знаходився на лікуванні та реабілітації за кордоном, тому також не мав змоги отримати копію постанови. Про винесену постанову ОСОБА_2 дізнався 02.04.2025 року з листа виконавчої служби.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, можливість реалізації права апеляційного оскарження та його строк виникають і обчислюються саме з дня винесення постанови та не пов`язані з днем отримання копії судового рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення призначену на 21 травня 2025 року за відсутності сторін, не повідомили їх про час та місце розгляду справи, тим самим позбавивши їх права надати пояснення, заперечення або інші матеріали, які мають значення для вирішення справи.

Апеляційним судом були виправлені допущені судом першої інстанції порушення, у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя. Йому була надана можливість взяти участь у судовому засіданні, надати пояснення, заявити будь-які клопотання та скористатись всім обсягом прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, пропущений особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, оскільки суд першої інстанції позбавив його права знати про час та місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 20 КУпАП передбачено відповідальність за перебування на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема у разі якщо вони перебувають на території військової частини.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено по теперішній час.

Сам факт перебування ОСОБА_1 у статусі військовослужбовця, виконання ним обов`язків військової служби та дія в Україні особливого періоду під час досліджуваних подій ніким не оспорюється.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений актом на стан алкогольного сп`яніння, складеним в присутності самого ОСОБА_1 та двох свідків, результат тесту від 12.04.3024 року, алкоголь становив 1,78 проміле. Всі учасники підписались у даному акті, з результатом ОСОБА_1 був згоден, зауважень не надав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Обговорюючи доводи апелянта, з приводу того, що ОСОБА_3 було підписано акт огляду та протокол про адміністративне правопорушення не читаючи їх, апеляційний суд вважає їх не слушними, оскільки до суду апеляційної інстанції не надано жодного доказу з цього приводу.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків відповідно до ст. 266 1 КУпАП. Така вимога була дотримана уповноваженими особами, огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Апеляційний суд зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП полягає в розпиванні алкогольних напоїв військовослужбовцями або їх появі на території військової частини в нетверезому стані. Суд першої інстанції чітко зазначив в своїй постанові час, місце перебування правопорушника ОСОБА_1 на території військової частини, тому доводи апелянта про відсутність в постанові судді об`єктивної сторони правопорушення є безпідставними

Виходячи з вищевикладеного, слід констатувати, що розглянувши адміністративну справу, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 травня 2024 року.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя