Справа № 308/1371/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/135/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головний спеціаліст (фахівець з публічних закупівель) юридичного відділу виконавчого комітету Сюртівської сільської ради; мешканка АДРЕСА_1 , визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судового збору на користь держави.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 13-02-0003/2025 від 20.01.2025 та постанови судді від 14.02.2025 вбачається, що 20.01.2025 ОСОБА_1 , яка працює на посаді головного спеціаліста (фахівець з публічних закупівель) юридичного відділу виконавчого комітету Сюртівської сільської ради, як замовник, не відхилила тендерну пропозицію переможця Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгрантбуд», тоді як його тендерна пропозиція не відповідала вимогам, а саме даний учасник надав кошторисні розрахунки договірної ціни з пояснювальною запискою, локальними кошторисами, які включають види та обсяги робіт, зведений кошторис, підсумкову відомість ресурсів з недотриманням вимогу пункту 3.19. Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом Мінрегіону від 01.11.2021 за № 281 «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві», а саме: при розрахунку вартості матеріалів, виробів та комплектів у складі зворотних сум вказав не точні відпускні ціни із застосуванням коефіціенту зносу 0,5, а знижені. Так відповідно, до наданих кошторисних розрахунків, поточна ціна за двері металопластикові становить 1005 грн, замість 2950 грн, тобто 17,03%, замість 50%, чим не дотримано вимоги пункту 3.19 Настанови визначення вартості будівництва.

Не погоджуючись з постановою судді від 14.02.2025, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП за малозначністю, з оголошенням їй усного зауваження та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 просить врахувати, що ТОВ «Закарпатгарантбуд» був єдиним учасником по тендеру, а роботи

-2-

щодо реконструкції їдальні повинні були розпочатися якомога скоріше, щоб станом на 01.09.2024 їдальня Сюртівського ліцею функціонувала та забезпечувала дітей харчуванням. Більш того вагомих підстав для відхилення тендерної пропозиції (враховуючи, що був лише один учасник та ситуацію крайньої необхідності у проведенні торгів) у неї не було.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Куруц А. А. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Куруца А. А., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Також приймається до уваги заява захисника-адвоката Куруца А. А. про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-3-

При розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 13-02-0003/2025 від 20.01.2025; довідкою окремих питань ревізії бюджету Сюртівської територіальної громади та окремих питань фінансово-господарської діяльності Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за період 01.01.2021 по 30.09.2024 від 20.01.2025, копією тендерної документації та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорюється.

За наведених обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.164-14 КУпАП, підтвержується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Визначення тяжкості адміністративного правопорушення нормами КУпАП не передбачено.

Згідно «Примітки» до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Законодавцем не встановлено заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, оскільки такої заборони у примітці до ст. 22 КУпАП немає.

-4-

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, а також його наслідкам.

Звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення є не обов`язком, а дискреційними повноваженнями юрисдикційного органу, посадової особи, що здійснюється ними відповідно до вимог ст. 24 КУпАП на стадії розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим зазначений орган або посадова особа зобов`язані ретельно розглянути і проаналізувати всі сторони вчиненого порушення, оцінити обстановку його вчинення, наслідки, що настали, переконатися, що цим правопорушенням не заподіяно значної шкоди суспільству, державі або окремим громадянам. Також слід ураховувати особистість правопорушника, обставини, що обтяжують чи пом`якшують його вину, наявність інших умов, що дозволяють досягти виховної і превентивної мети усного зауваження.

Зазначені положення кореспондуються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови від 03.06.2005 № 8, згідно яких, суди, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Як встановлено у даній справі, тендерний комітет, до складу якого входить ОСОБА_1 , діяв в умовах крайньої необхідності, задля забезпечення з 01.09.2024 учнів Сюртівського ліцею харчуванням, з метою пришвидшення проведення реконструкції їдальні ліцею, будь-яких негативних наслідків, від вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не настало, шкоди будь-чиїм інтересам не завдано, правопорушення має більш формальний характер, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , при цьому, як вбачається із наданих стороною захисту письмових доказів, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, її сукупний дохід за січень-квітень місяці 2025 року становить 139549 грн, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, яку вона виховує самотужки та мати похилого віку.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає за можливе визнати зазначене правопорушення малозначним та застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, на підставі ст. 22 цього Кодексу обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувана постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

-5-

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2025 щодо ОСОБА_3 , - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, за малозначністю й оголосити їй усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді