ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1667/25 Справа № 932/2784/25 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л.І. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Присенко О.Г., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 22 січня 2025 року о 09.41 год. на вулиці Кирила Вініченка, 13 в м. Костянтинівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу Alkotest Drager або в медичному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисник Присенко О.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. В матеріалах справи містяться два різних відео з ОСОБА_1 , що суперечить матеріалам справи. Робітниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, що є грубим порушення ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 , самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,00 проміле. Крім того, ОСОБА_2 не був відсторонений робітниками поліції від керування транспортним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Обговорюючи доводи сторони захисту про різні відео зупинки ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, до справи долучено диск з відеозаписом адміністративного правопорушення від 22.01.2025 року відносно ОСОБА_1 . На вказаному диску, дійсно знаходиться два відеозапису, але на відеозапису №0 чітко простежується перебіг подій вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №227232 від 21.01.2025 року.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер робітників поліції, водію ОСОБА_3 після зупинки його транспортного засобу було запропоновано відповідно до ст. 266 КУпАП пройти огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у разі відмови в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою, тому в даному випадку жодних порушень чинного законодавства в запропонованому порядку проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено, а доводи захисту в цій частині не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд не бере до уваги акт огляду на стан алкогольного сп`яніння №5564 від 22.01.2025 року та результат тесту Алконт-М №5564, оскільки він був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами захисту з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст.266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а відсутність акту про відсторонення від керування, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Присенко О.Г. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя