Справа № 308/7818/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю секретаря судового засідання Дуб В.І., прокурора Клим`юка С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли вiд управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язане з корупцією, як суб?єкт декларування, згідно підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (військова посадова особа) в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, несвоєчасно, без поважних причин, 07.04.2025 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме військовою посадовою особою (командир другого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи зобов?язаним подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 01.04.2024 та маючи об?єктивну можливість це зробити, перебуваючи у м. Ужгороді Закарпатської області за місцем проживання або служби, подав її несвоєчасно, без поважних причин, а саме 29.05.2025 (подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2025 року справи про адміністративні правопорушення №308/7818/25 та №308/7820/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 та ч.1 ст.172-6 КУпАП об`єднано і постановлено розглядати в одному провадженні, присвоєно спільній справі №308/7818/25.

У суді ОСОБА_1 свою вину визнав, не заперечив обставин викладених у протоколах №221 та №222 від 29.05.2025, зазначив що дійсно несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 та 2024 роки, оскільки переплутав та за 2023 та 2024 роки подав податкову декларацію. Про обов`язок та строки подання декларацій йому було відомо. Просив суворо не карати.

Прокурор зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він, являючись суб`єктом декларування в порушення вимог ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 та 2024 роки. Також, зазначив, що його вина доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти мінімальне покарання у виді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із підпунктом «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій.

Суддею встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.10.2024 № 249 встановлено, що капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 призначеного наказом Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №671 від 07.10.2024 на посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважати таким, що з 16 жовтня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно копії відомості проведеного вступного/повторного інструктажу з питань додержання антикорупційного законодавства з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує, що ОСОБА_2 було проведено інструктаж, про що наявний його підпис.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.5 ч.1, ч.5 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік до 01.04.2024, та відповідно до 01.04.2025 за 2024 рік, за формою, що визначається Національним агентством, а саме: щорічну декларацію.

При цьому, як вбачається з долучених до протоколу даних з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік лише 29.05.2025 о 19:36, а за 2024 рік лише 07.04.2025 о 22:32 год., тобто несвоєчасно.

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 та 2024 роки ОСОБА_1 не навів, як і не надав доказів на підтвердження наявності таких.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, окрім визнання ним вини підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №221 та №222 від 29 травня 2025 року, які складено уповноваженою особою, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.10.2024 № 249 яким ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ; повідомленням Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 ; копією протоколу наради; копією декларації ОСОБА_1 за 2023 та 2024 роки.

Також до матеріалів протоколу додано копію довідки з Державної міграційної служби України щодо ОСОБА_1 та службову характеристику на капітана ОСОБА_1 , в якій зазначено, що відповідає займаній посаді.

Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 до 00:00 год. 01.04.2024 та відповідно до 00:00 01.04.2025 подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 та 2024 роки, в судовому засіданні встановлено не було.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6, та ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнає вину, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, приходжу до висновку, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу, в мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України "Про запобігання корупції", суддя ,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило