ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1732/25 Справа № 932/2303/25 Суддя у 1-й інстанції - Петунін І. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Павловського Євгенія Георгійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Павловського Є. Г.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката Алексєєва О. Є.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 22.11.2024 о 19.17 год, в м. Дніпро на перехресті вулиць Аеропортівська та Технічна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель Астра» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Технічна на вул. Аеропортівська не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем «Ауді А3» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Аеропортівська, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в його діях відсутні порушення ПДР, а причинно наслідковий зв`язок з настанням ДТП полягає у діях ОСОБА_2 .

Вказує, що ОСОБА_1 виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», так як він при здійсненні маневру впевнився, що для транспортних засобів, які знаходяться на головній дорозі горить червоний сигнал світлофора, а для пішоходів - зелений, тому розраховував, що водії транспортних засобів, які знаходяться на головній дорозі будуть дотримуватися правил дорожнього руху (п.1.4 ПДР) та у разі виникнення такої необхідності дадуть дорогу як водієві, який завершує маневр з перетину перехрестя (п. 16.5 ПДР).

Зазначає, що аналогічні пояснення ОСОБА_1 надавав у суді першої інстанції, де зазначив, що водій автомобіля Ауді проігнорував червоний сигнал світлофора для вул. Аеропортівська та здійснив з ним зіткнення. Зазначені обставини також підтвердив у суді свідок ОСОБА_3 .

Також зазначає, що судом безпідставно проігнороване клопотання захисту про призначення судової експертизи, що в свою чергу призвело до неповноти судового розгляду.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити. Також заявили клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника та просили залишити її без задоволення, а постанову суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та докази, які суд поклав в основу рішення, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними апеляційним судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №121574 від 22.11.2024 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, дії посадової особи, що його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались;

- схемою ДТП, із зазначенням місця, часу, учасників події та її наслідків, в тому числі з зазначенням пошкоджень;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що під час відпрацювання виклику ДТП без травмованих за адресою: м. Дніпро, Соборний район, перехрестя вул. Аеропорівська та вул. Технічна, світлофор, який знаходиться на перехресті регулює рух по вул. Аеропортівська та рух пішоходів через неї, при виїзді з вул. Технічна встановлений дорожній знак 2.1 Дати дорогу, котрим водій мав керуватися;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданими ним під час складання протоколу та безпосередньо у судовому засіданні, в яких він зазначив, що керуючи автомобілем AUDI А3 днз НОМЕР_2 рухався по вул. Аеропортівська з боку кільця в бік вул. Яснополянська, під`їхавши до світлофору, дочекався зелений колір та проїжджаючи перехрестя побачив, як з вул. Технічна здійснює поворот ліворуч авто OPEL ASTRA днз НОМЕР_1 , та відбулося зіткнення;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , в яких вони підтвердили, що виїжджали з вул. Технічної на вул. Аеропортівську, під час виїзду світлофор на пішохідному переході був зелений, в цей час по вул. Аеропортівська рухалось авто AUDI на червоний сигнал світлофору та відбулося зіткнення.

Позиція захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні зводилася до того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки він виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу та при здійсненні маневру повороту впевнився, що для транспортних засобів на головній дорозі горить червоний сигнал світлофора, а для пішоходів зелений, тому розраховував, що водії транспортних засобів на головній дорозі будуть дотримуватися пунктів 1.4, 16.5 Правил дорожнього руху. На думку захисту, причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП полягає саме у діях ОСОБА_2 , який цих вимог не дотримався.

Проте з такими твердженнями захисника апеляційний суд не може погодитися та вважає їх такими, що не узгоджуються з матеріалами провадження і не підтверджуються жодними наявними в них доказами.

Аналогічні доводи захисника були предметом розгляду в суді першої інстанції, які належним чином перевірені та мотивовано спростовані в постанові суду і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з п. 16. 1 ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Водночас з матеріалів справи слідує, що перехрестя вулиць Технічна та Аеропортівська міста Дніпра є нерегульованим, оскільки з боку вулиці Технічної встановлений знак пріоритету «Дати дорогу», а світлофор встановлений лише по вулиці Аеропортівській та відповідно регулює рух транспортних засобів по цій вулиці а також рух пішоходів через неї.

Пунктом 16.11 ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

З огляду на викладене, для водія транспортного засобу, який виїжджає з вулиці Технічної на вулицю Аеропортівську у м. Дніпро діє знак 2.1 «Дати дорогу» і він повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до цього перехрестя по головній дорозі незалежно від сигналу світлофору: червоний, жовтий, зелений, який горить для транспортних засобів по вулиці Аеропортівська і регулює рух лише на цій вулиці.

Таким чином, можливість для ОСОБА_1 уникнути даної ДТП визначалась для нього виконанням вимог знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР, порушення якого і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Всупереч твердженням захисника в апеляційній скарзі, всі обставини ДТП судом першої інстанції встановлені належним чином, а доказам надана належна правова оцінка.

Стосовно клопотання захисника про призначення експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Судова експертиза призначається в разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування чи необхідно провести обчислення. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, сумнівними, неясними або неповними, суд може оцінити їх, із призначенням відповідної (додаткової чи повторної) судової експертизи, або може відхилити висновок експерта повністю (або в частині), навівши детальне та належним чином обґрунтоване таке неврахування.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду про відмову в задоволенні клопотання захисника про призначення автотехнічної експертизи, так як подія та механізм даної ДТП не є складним, не потребує спеціальних технічних знань та проведення математичних розрахунків для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції також відмовляє в задоволенні клопотання захисника про призначення експертизи.

Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з тим, що на час винесення оскарженого судового рішення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Павловського Євгенія Георгійовича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун