ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Дніпровського апеляційного суду, повторно, надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

24 червня 2025 року автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи, повторно, визначено головуючим суддю Руденка В.В.

До початку апеляційного розгляду справи заявляю собі самовідвід з наступних підстав.

Вивченням матеріалів адміністративної справи убачається, що постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Одночасно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

26 травня 2025року на вказане судове рішення ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій одночасно порушувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

02 червня 2025 року автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи було визначено головуючим суддю Руденка В.В., та мною постановою від 03 червня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.

Між тим, 10 червня 2025 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року,в якому наводить ті ж самі мотиви пропуску строку на апеляційне оскарження, які вже були предметом апеляційного розгляду і в задоволенні якого було відмовлено.

Таким чином, оскільки мною за результатами перевірки даної апеляційної скарги, що надійшла разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення раніше вже ухвалювалось вмотивоване рішення щодо відсутності підстав для задоволення такого клопотання, то в разі повторного розгляду даної справи можуть виникнути сумніви у моїй неупередженості. Тому викладені у заяві про самовідвід обставини виключають мою участь, як судді, у даній справі.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Приймаючи до уваги, що чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений процесуальний порядок вирішення заяв та клопотань про відвід (самовідвід) судді, у зв`язку з чим суду слід застосовувати аналогію права, зокрема, у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення питання про відвід (самовідвід) та це узгоджується з положеннями ч.1 ст.2 КУпАП.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у розгляді провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як зазначено положеннями ч.1 ст.80 та ч.1 ст.81 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний… зобов`язані заявити самовідвід.

У разі заявлення відводу судді (в тому числі самовідводу), який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

За таких обставин, враховуючи положення ст.245 КУпАП, відповідно до яких одним із завдань у справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст.248 КУпАП, недопущення від учасників процесу будь-якихсумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею, вважаю за необхідне заявити самовідвід, з передачею матеріалів до канцелярії апеляційного суду на автоматизований розподіл для визначення судді-доповідача для розгляду даної справи.

На підставі ст.ст.245,248 КУпАП, та керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід від участі у справі за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду на повторний автоматизований розподіл для визначення судді-доповідача для розгляду даної справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО