Справа№751/2155/25
Провадження №3/751/924/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Яременко І.В.

з участю: особи, відносно якої складений протокол ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 285264 від 02.03.2025 слідує, що ОСОБА_1 02.03.2025 о 00 год 30 хв за місцем свого проживання, а саме у кв. АДРЕСА_2 , вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного характеру, які полягали в нанесенні ляпасу по голові, штовханнях, котрий є батьком ОСОБА_2 чим завдала йому психологічних страждань, внаслідок чого могло було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що дійсно за вказаних у протоколі обставин у неї з чоловіком ОСОБА_3 , який є батьком їх спільного сина ОСОБА_2 , відбувся конфлікт. Факт вчинення домашнього насильства щодо чоловіка нею визнається, однак сина при цьому не було, він був в іншій кімнаті, стосовно дитини будь-якого домашнього насильства вона не вчиняла.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні заперчив вчинення щодо нього з боку його матері ОСОБА_1 домашнього насильства, також підтвердив, що не був присутній під час сварки батьків.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справ докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, і на подружжя, їх дітей.

Відповідно до положень ч.1 ст.173-2 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В розпорядження суду в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 285264 від 02.03.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; відеозапис до протоколу.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства стосовно її сина ОСОБА_2 , працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали в суду сумніви.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити її дії як такі, що містять склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2 , 245, 247, 256, 278, 280, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І. В. Яременко