Єдиний унікальний № 371/32/25
Номер провадження № 3/371/13/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Геліч Т.В., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від Відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 51 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.10.2024 о 05 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання в будинку під номером АДРЕСА_1 , таємно викрав мотошолом та грошові кошти в сумі 1125 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 викладені у протоколі про адміністративне правопорушення факти не підтвердив, вину у вчиненні правопорушення не визнав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 51 ч. 1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2920 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1460 грн.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було вчинене адміністративне правопорушення.

Відомості за фактом викрадення чужого майна, що мали місце 03.10.2024, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

20.12.2024 кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_1 викрадення чужого майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, було закрито у зв`язку із втрати чинності закону яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

03.01.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення до якого долучені матеріали кримінального провадження.

06.01.2025 матеріали за фактом дрібного викрадення чужого майна передано до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи: даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 104953 від 03.01.2025, матеріалами кримінального провадження №0000332 від 20.11.2024.

Поряд з цим, відповідно до абз. 8 ст. 38 КУпАП, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, закриття кримінального правопорушення мало місце 03.01.2025.

У зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247 ч. 1 п. 7, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 51 КУпАП.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2ст. 51 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення постанови до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ