П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/872/25

Провадження №3/943/473/2025

19 червня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

16 травня 2025 року о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 на вулиці Героїв Майдану 112 у селі Задвір`я Золочівського району Львівської області керував мотоциклом марки «SHINERAY X-TRAIL 200», без номерних знаків, без мотошолома, чим порушив п. 2.3 «г» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, 16 травня 2025 року о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 на вулиці Героїв Майдану 112 у селі Задвір`я Золочівського району Львівської області керував мотоциклом марки «SHINERAY X-TRAIL 200», без реєстраційного номера, не виконавши вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана заздалегідь за допомогою проблискових маяків за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольорів та звукової сирени, чим порушив п. 2.4 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 16 травня 2025 року о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 на вулиці Героїв Майдану 112 у селі Задвір`я Золочівського району Львівської області керував мотоциклом марки «SHINERAY X-TRAIL 200», без реєстраційного номера, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за те, що він 16 травня 2025 року о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 на вулиці Героїв Майдану 112 у селі Задвір`я Золочівського району Львівської області керував мотоциклом марки «SHINERAY X-TRAIL 200», без реєстраційного номера, не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без категорії «А», правопорушення вчинено повторно протягом року, Буським районним судом Львівської області від 28.10.2025 року накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР України.

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332101 від 16.05.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за те, що він 16 травня 2025 року о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 на вулиці Героїв Майдану 112 у селі Задвір`я Золочівського району Львівської області керував квадроциклом марки «HAMER», без реєстраційного номера, із явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуження зіниць очей, тремтіння пальців рук), а від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис, правопорушення вчинене повторно протягом року, Буським районним судом Львівської області від 28.10.2024 року накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді від 22.05.2025 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.3 «г» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 510 грн.).

Крім того, відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України. Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п. 8.9 «б» ПДР України).

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 153 грн.) або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Крім того, відповідно до пункту 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто 425 грн.).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні порушення серії ЕПР1 №332088, серії ЕПР1 №332094, ЕПР1 №332120 від 16.05.2025, якими підтверджено те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, здійснену шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, а також керував транспортним засобом без мотошолома та без страхового полісу. Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень також доводиться долученими до протоколів матеріалами відеофіксації правопорушень (диск DVD-R), якими підтверджується факт переслідування його працівниками поліції на дорозі в селі Задвір`я Золочівського району Львівської області, який не зупинився на вимогу працівників поліції, керуючи мотоциклом без мотошолома, не маючи права керування транспортними засобами, є неповнолітнім та не пред`явив страхового полісу на транспортний засіб, проти чого ОСОБА_1 не заперечував на місці події.

Відтак, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Крім того, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки він керував мотоциклом без мотошолома.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст. 34, ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, ураховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, які стосуються одного факту, особу порушника, який є неповнолітнім, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд вважає, що з метою його виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за дані правопорушення з числа вчинених (ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126 КУпАП), тобто за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки після застосування судом до ОСОБА_1 з урахуванням ч. 2 ст. 13 КУпАП заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП, зокрема - у виді попередження згідно постанови Буського районного суду Львівської області від 28.10.2025 року в справі №943/1895/24, належних висновків для себе не зробив.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, на думку суду, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, виходячи із таких мотивів.

Так, згідно положення п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Крім того, в силу п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, як встановлено судом, що до матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, долучено протоколи про адміністративні порушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025 року, із яких убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження такого огляду в установленому законом порядку під відеозапис, а також повторне протягом року керування ним транспортним засобом, не маючи права керування таким, правопорушення вчинені повторно протягом року, Буським районним судом Львівської області від 28.10.2025 року накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, об`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, містить таку обов`язкову її ознаку для кваліфікації дій особи, як повторність, тобто за повторне вчинення особою адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126, ст. 130 КУпАП, у разі притягнення протягом року такої особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ч. 4 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на неї адміністративного стягнення, про що можна зробити висновок за наслідками аналізу норми п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, яка при визначенні поняття повторності, як обставини, що обтяжує відповідальність особи за адміністративне правопорушення, вказує, що таким є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, в силу статті 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

При цьому, як слідує із постанови Буського районного суду Львівської області від 28.10.2025 року в справі №943/1895/24, що ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, ураховуючи приписи ч. 2 ст. 13 КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП. Тобто ОСОБА_1 раніше не піддавався адміністративному стягненню, а заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративним стягненням.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, що згідно протоколів про адміністративні порушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, із кваліфікуючою ознакою «повторність», з огляду на те, що Буським районним судом Львівської області від 28.10.2025 року на останнього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, у рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно вишукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Натомість обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025, не знайшли свого належного підтвердження. Суд самостійно збирати докази не має права, оскільки обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що залишилася недоведеною така кваліфікуюча ознака інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, зокрема «повторність», як і спростованим є пред`явлене йому обвинувачення за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, які би підтверджували вчинення останнім раніше адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 - ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а згідно правової позиції у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025 року органами поліції були кваліфіковані за частиною п`ятою статті 126 та частиною другою статті 130 КУпАП, що не відповідає фактичним обставинам справи закрема, за ознаками повторності як кваліфікуючої ознаки правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто правова кваліфікація дій ОСОБА_1 не відповідає фабулі правопорушень та пред`явленого йому обвинувачення згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332101 та серії ЕПР1 №332108 від 16.05.2025, де міститься покликання на те, що правопорушення вчинені ОСОБА_1 повторно протягом року, Буським районним судом Львівської області від 28.10.2025 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшов свого підтвердження у матеріалах справи та не відповідає об`єктивній дійсності.

За таких обставин, зважаючи на те, що у діях ОСОБА_1 відсутня повторність, як обов`язкова кваліфікуюча ознака складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, на ОСОБА_1 протягом року не накладалися адміністративні стягнення за ч. 2 ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає правові підстави для притягнення його судом до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 та частиною другої статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 13, 24-1, 33, 34, 35, 36, 39, 40-1, 121, 122-2, 126, 130, 245, 247, 251, 255, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 300-1, 300-2, 307, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126 КУпАП України та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в дохід держави.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 та за частиною 2 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даних адміністративних правопорушень на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень в користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Повний текст постанови складено 20.06.2025 року.

Суддя І. Б. Кос