Справа № 183/4696/25
№ 3/183/2509/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого айті-спеціалістом на ТОВ «Комфі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.05.2025 року о 19 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. З.Білої м. Самар, в бік с. Мар`янівка Самарівського району Дніпропетровської області, керував автомобілем «Kia Cerato», д/н НОМЕР_1 , при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з електроциклом «DOZER Model 2е», потужність двигуна 1200w, під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він дійсно 09.05.2025 року о 19.20 годині, керуючи своїм автомобілем «Kia Cerato», д/н НОМЕР_1 , рухався в сторону с. Мар`янівка Самарівського району Дніпропетровської області, зі швидкістю приблизно 50-60км/год. По переду нього їхав електроцикл. Включивши показник повороту, почав маневр обгону вказаного електроцикла, виїхав на зустрічну смугу руху та почав обгін, однак в цей момент водій електроцикла, об`їжджаючи перешкоду також виїхав на його смугу, тобто на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення. Вважає, що саме водій автомобіля електроцикла «DOZER Model 2е» винний в даній ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засідання вказав, що він 09.05.2025 року о 19.20 годині, керуючи електроциклом «DOZER Model 2е», рухався в сторону с. Мар`янівка Самарівського району Дніпропетровської області. Вказав, що максимальна швидкість його транспортного засобу складає 40км/год., рухався він зі швидкістю приблизно 25км/год. Позаду себе він бачив автомобіль «Kia Cerato», д/н НОМЕР_1 , який рухався з ввімкненими фарами, однак водій вказаного автомобіля показник повороту не вмикав. Зазначив, що зіткнення відбулося на його смузі руху, а не на зустрічній смузі руху. На зустрічну смугу руху він не виїжджав, був в межах своєї полоси.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; схемою ДТП від 09.05.2025 року, разом з фототаблицею до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аналогічними тим, які наданні в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до вимог п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначені вимоги ПДР України ОСОБА_1 дотримані не були.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що у вчиненні ДТП винен і інший його учасник водій електроцикла «DOZER Model 2е» ОСОБА_2 , то суд вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення виключно щодо особи, відносно якої складено прокол про адміністративне правопорушення. А, відтак, вирішення питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_2 , який по даній справі має статус потерпілого, не входить до компетенції даного складу суду, оскільки це не відповідає вимогам діючого законодавства.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що факт невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не спростовує висновків суду, викладених вище.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ст. 124 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 124, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк