ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року. м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 1224, ст. 124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 321673 від 06.05.2025 року вбачається, що 06.05.2025 року о 01:50 год. ОСОБА_1 у м. Володимир по вулиці Устилузькій керував транспортним засобом марки VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 , на кільці при виїзді з міста не дотримався безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки та інтервалу здійснив наїзд на дорожній знак та відбійник, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень, у зв`язку з чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 321675 від 06.05.2025 року вбачається, що 06.05.2025 року о 01:50 год. ОСОБА_1 у м. Володимир по вулиці Устилузькій керував транспортним засобом марки VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 , та залишив місце ДТП, яке трапилось за його участі, а отже порушив п.2.10 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.1224 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 321676 від 06.05.2025 року вбачається, що 06.05.2025 о 01:50 год. ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився в категоричній формі, чим порушив п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Володимирського міського суду Вітера І.Р. від 25.06.2025 року справи № 154/1834/25 (номер провадження 3/154/1125/25), № 154/1835/25 (номер провадження 3/154/1126/25), № 154/1836/25 (номер провадження 3/154/1127/25), відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч. 4 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень заперечив. Пояснив, що дійсно 06.05.2025 керував вантажним тягачем VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки здійснював перевезення вантажів з України до Республіки Польща, а тому проїздом знаходився у місті Володимирі, оскільки слідував до пункту пропуску, а вночі зупинився на паркінгу для відпочинку. Вказав, що жодної дорожньо-транспортної пригоди 06.05.2025 він не вчиняв, його автомобіль не зазнавав жодних механічних чи інших ушкоджень, і ним він наступного дня перетнув державний кордон України до Республіки Польща. Під час відпочинку на паркінгу перед сном після вечері випив 0,3 л. пива. Близько 02:00 год. на паркінг приїхали поліцейські, які звинуватили його у вчиненні ДТП та вживанні після цього алкоголю. Не розібравшись у ситуації вони склали щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення, які він підписувати відмовився, оскільки не був згідний із їх змістом. Окремо пояснив, що не бачив, ані місця ДТП, ані схеми ДТП, поліцейські його транспортний засіб не оглядали, відповідно пошкоджень автомобіля не виявляли. Просив закрити провадження у справах, оскільки доказів вчинення ним правопорушень не встановлено і їх він не вчиняв. Факт вживання пива не вважає правопорушенням, оскільки при цьому автомобілем не керував та ДТП не вчиняв.

Опитаний в судовому засіданні інспектор Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Долган Б.Є. пояснив, що о 01:48 06.05.2025 року із служби «102» було отримано повідомлення від очевидця про дорожньо-транспортну пригоду за якої невідомий об`єкт в`їхав у металевий відбійник, який лежить на дорозі та заважає проїзду. По прибуттю на місце події транспортного засобу та водія виявлено не було. Поліцейськими на місці події без водія було складено схему ДТП, а відомості про водія в неї було вписано пізніше, після його встановлення. При відпрацюванні даної інформації по лінії «102» було встановлено на автостоянці неподалік АЗС «WOG» транспортний засіб VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 у ньому з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку із тим, що він не заперечував факту наїзду на відбійник та наявністю у нього різкого запаху алкоголю з порожнини рота, щодо ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 1224, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Водночас у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 вказав, що за допомогою власного смартфона здійснював фотографування місця події та пошкодженого автомобіля, а фотографії передав разом із матеріалами складених адмінпротоколів для їх долучення до справи. Причини відсутності таких доказів у матеріалах справи пояснити не зміг.

До протоколів про вчинення адміністративних правопорушень органом Національної поліції долучені:

1.копія рапорту поліцейського про отримання та відпрацювання повідомлення очевидця по лінії «102» від 06.05.2025 року;

2.схема ДТП від 06.05.2025, яка не підписана ОСОБА_1 , за змістом якої поліцейським Долганом Б.Є. в присутності водія ОСОБА_1 встановлено місце ДТП на дорозі Н-22 поруч по вулиці Устилузькій у м. Володимирі Волинської області з участю автомобіля марки VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті якого були пошкоджені передня частина автомобіля. За змістом схеми ДТП ОСОБА_3 відмовився від її підписання;

3.рапорт поліцейського Долгана Б.Є. про встановлення обставин правопорушень від 06.05.2025;

4.акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому не відображено дати та часу складання. Актом встановлено, що огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проведення. Акт підписаний лише поліцейським;

5.направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2025 року, яким встановлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та зазначено, що огляд не проводився;

6.оптичний носій інформації (DVD-R) із записами файлів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких відображено обставини документування та оформлення справ про адміністративні правопорушення за складеними у цій справі протоколами.

Оглядом в судовому засіданні відеозаписів встановлено:

- вони містять лише відомості про обставини складання поліцейським протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 1224, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП від 06.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , що відбувалось не на місці ДТП, а на паркінгу для вантажних автомобілів у службовому автомобілі поліцейських;

- на відеозаписах відсутні обставини виїзду поліцейських на місце ДТП фіксації пошкодження автомобільних доріг, дорожніх знаків, відбійника чи іншого майна, складення схеми місця ДТП від 06.05.2025 року, акту огляду на стан сп`яніння чи направлення водія на проведення такого огляду;

- відеозаписами не зафіксований автомобіль VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 , чи будь-які ушкодження на ньому.

- відеозаписами підтверджується факт надання ОСОБА_1 усних пояснень в ході яких він не заперечував факту керування 06.05.2025 транспортним засобом та вживання пива на паркінгу під час відпочинку.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та долучені до них матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

До матеріалів справи не долучено жодного доказу у формі фото чи відеофіксації будь-яких пошкоджень чи то транспортного засобу чи іншого майна.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом Рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог чинного законодавства України, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до пункту п`ятого Рішення Конституційного Суду України №1-рп/19 від 26 лютого 2019 року презумпція невинуватості є важливою гарантією дотримання прав особи та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду. Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно пункту 2 статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до практики ЄСПЛ принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р., пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23.07.2002 р.).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня.1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення «Надточій проти України»).

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Водночас, допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Цим же пунктом Правил дорожнього руху України встановлено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Необхідною умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.

Тобто, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке має наслідки у формі пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 124 КУпАП застосовується, якщо внаслідок ДТП немає постраждалих, тобто ніхто не отримав тілесних ушкоджень.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція № 1376), встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначається порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 1376 визначено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Згідно пунктів 9 та 15 розділу ІІ Інструкції № 1376, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, визначені розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Так, п.п. 1 та 4 розділу IХ вказаної Інструкції передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

За змістом цієї Інструкції, схема ДТП є обов`язковим документом, який при оформленні справ про адміністративне правопорушення, за ст.124 КУпАП, складається на місці ДТП.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів:їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Водночас, схема місця ДТП за своєю формою повинна відповідати додатку 8 Інструкції № 1395.

Згідно абз.3 п.8 Розділу ІХ цієї ж Інструкції при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Долучена до справи схема місця ДТП від 06.05.2025 не містить відомостей про обставини ДТП, пошкодження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зворот даного документа містить відомості лише про пошкодження передньої частини вантажного автомобіля VOLVO FM 460, д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд також враховує, що схема ДТП складена поліцейським без фіксації її складання на відео, без виїзду на місце події, огляду місцевості та фіксування доказів, не дозволяє суду дійти переконливого висновку про її достовірність та відповідність фактичним обставинам. Непідписання її особою, щодо якої вона складалась, не підтверджує її правдивість чи вільне волевиявлення.

Так, у відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року (далі - Інструкція № 1026), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Складення схеми ДТП є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством.

У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом.

До матеріалів справи долучено оптичний носій інформації на якому міститься відеозапис порядку дій поліцейського та оформлення щодо ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення за яке він притягується до відповідальності, проте у ньому відсутня будь-яка інформація про огляд поліцейськими місяця ДТП, складення схеми ДТП (зокрема у присутності ОСОБА_1 ), встановлення пошкоджень автомобіля чи іншого майна.

Виходячи з наведеного, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, складена працівниками поліції, не може визнаватися допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки:

?її складення не зафіксовано на відеозаписі з портативного відеореєстратора, попри обов`язок фіксації дій поліцейських технічними засобами відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026;

?відсутні дані про участь у її складенні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що позбавляє схему належної доказової цінності;

?не відображено об`єктивні обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема пошкодження транспортних засобів та інші важливі елементи дорожньої обстановки, що унеможливлює перевірку достовірності викладених у ній даних;

?схема складена без дотримання процесуального порядку, що є порушенням вимог законодавства щодо збирання доказів.

З урахуванням викладеного, зазначена схема ДТП як доказ отримана з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак, відповідно до правових позицій Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, не може бути визнана допустимим доказом у розумінні статті 251 КУпАП.

Більше того, в порушення абз.3 п.8 Інструкції № 1395, фотофіксація пошкоджень виявленого автомобіля суду надана не була.

Суд звертає увагу, що жоден з доказів, долучених органом поліції, не містить об`єктивного підтвердження факту пошкодження автомобіля або іншого майна, що є необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі:

?не підтверджено факту пошкодження автомобіля або іншого майна;

?не доведено порушення правил дорожнього руху, що призвело до настання передбачених ст. 124 КУпАП наслідків;

?надані докази не відповідають вимогам допустимості та належності в частині, що стосується складання акту огляду на стан сп`яніння, схеми ДТП, тощо;

?не усунуто сумніви, які в силу презумпції невинуватості (із застосуванням принципу in dubio pro reo), мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

За ст.1224 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження наявності матеріальних збитків, спричинених подією, яка сталася під час руху керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, розміру цих збитків.

Крім того, в судовому засіданні жодним чином не підтверджено, що ОСОБА_1 покинув місце пригоди саме з метою приховання її факту, або ж обставин її скоєння, а це свідчить про відсутність ознак залишення місця дорожньо-транспортної пригоди в розумінні визначення, закріпленого у п. 1.10 Правил дорожнього руху, що в свою чергу дає підстави зробити висновок і про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1224 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного-чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи викладене, суд також доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, оскільки обов`язковою ознакою складу цього правопорушення є наявність дорожньо-транспортної пригоди або зупинка транспортного засобу на вимогу поліцейського. У даному випадку матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , зокрема, відсутні будь-які підтвердження факту пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Таким чином, за відсутності події ДТП як обов`язкової преюдиційної умови притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, відсутні й правові підстави вважати протиправними подальші дії ОСОБА_1 щодо можливого вживання алкоголю, навіть у разі, якщо це мало місце. У силу п. 2.10 «є» та п. 13.1 Правил дорожнього руху, вимога про утримання від вживання алкоголю після ДТП чи обов`язок пройти медичний огляд виникає лише за наявності факту ДТП або правомірної зупинки. Відтак, за відсутності події ДТП як юридичного факту об`єктивна сторона правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є відсутньою.

Разом з тим, суд також звертає увагу й на те, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, на відміну від правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а отже не має доказового значення у справі.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суд доходить висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1224, ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП.

З огляду на це, відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 1224, 124, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 1224, ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ігор Вітер