Справа № 163/2197/24 Провадження №33/802/276/25 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хомік В.О.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф., (в режимі відеоконференції)

захисника Сівака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «КУПЕР СЕРВІС», РНОКПП НОМЕР_1 ,до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 116509,14 грн (сто шістнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень 17 копійок).

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона як декларант та керівник ТОВ «КУПЕР СЕРВІС», під час митного оформлення товару «легковий автомобіль бувший у використанні: - марки AUDI; - модель А5 SPORTBACK; - кузов - НОМЕР_2 ….» вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 116509,14 гривень шляхом подання митному органу сертифікату з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS1518925 від 06.03.2024, які згідно відповіді уповноваженого органу Республіки Польща є фальсифікованими і стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у митній декларації типу ІМ40ДЕ 24UA37U6 від 15.03.2024, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

ОСОБА_1 як декларант ТОВ «КУПЕР СЕРВІС» посадовим особам м/п «Луцьк» Волинської митниці до митного оформлення подала електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 24UA37U6, товаросупровідні документи та сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1, відповідно до яких в митному режимі імпорт від компанії «BEST CAR SOLUTIUON Sp. Z o.o.» на адресу ТОВ «КУПЕР СЕРВІС» слідував товар «легковий автомобіль бувший у використанні: - марки AUDI; -модель А5 SPORTBACK; - кузов - WAUZZZF59MA021270….».

На підставі сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 в графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення таких товарів за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

На вчинений митним органом запит уповноважений орган Республіки Польща надав відповідь від 18 квітня 2024 року № 1001-ІОС.4331.(45-46).2024.4.JJ про те, що сертифікат за номером PL/MF/AS 1518925 від 06 березня 2024 не був легалізований уповноваженими органами (Митний відділ у Пйотркові Трибунальському). Компанія, зазначена в документі як експортер, не включена до бази даних контрагентів. Печатка на сертифікаті не відповідає правильному зразку (неправильний символ зірки та форма орла). Підпис у графі 11 документа PL/MF/AS 1518925 ідентифікувати неможливо через погану якість копії документа. Митний орган, зазначений у полі 12 вищезгаданих документів, не звертався за підтвердженням сертифіката. Є підозра, що документ підроблений.

У зв`язку із цим службовою запискою головного державного інспектора оперативного відділу № 1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці від 26.07.2024 визначено суми митних платежів за митною декларацією ІМ40ДЕ 24UA37U6 від 15.03.2024 у загальній сумі 116509,14 грн, у тому числі: мито 97090,95 грн, ПДВ 19418,19 грн, які підлягають доплаті до Державного бюджету.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що митним органом не виконано в повному обсязі вказівок суду, які містилися в постанові Любомльського районного суду від 28 листопада 2024 року про направлення справи для проведення додаткової перевірки. У зв`язку з наведеним судом першої інстанції справу розглянуто без належного з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Крім того, апелянт зазначає, що на момент розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил. На її думку згаданий строк зупиняється саме на час розгляду справи судом, тобто строки накладення адміністративного стягнення мали продовжити рахуватися з 12.12.2024, коли матеріали справи були надіслані до Волинської митниці, а не як визначив суд з дати отримання матеріалів справи митним органом.

Просить скасувати оскаржену постанову судді та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а також закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, заслухавши захисника, який апеляційну скаргу підтримав та просив рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, представника митниці, який скаргу заперечив та просив постанову залишити без змін, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказаної норми закону в повній мірі не дотримався.

Проведення додаткової перевірки є специфічною нормою саме митного законодавства. Стаття 527 МК України надає право суду, що розглядає справу, винести постанову про проведення додаткової перевірки.

В ході апеляційного розгляду справи, враховуючи пояснення захисника, надані в суді апеляційної інстанції, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , виявлено недоліки, які ускладнюють здійснення її об`єктивного розгляду, так як представник митного органу і представник особи, яка притягається до відповідальності, надають щодо одних і тих самих обставин взаємовиключні доводи, а тому в даному випадку за аналогією розгляду справи в суді першої інстанції проведення додаткової перевірки є доцільним.

Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою, передбачену цим Кодексом адміністративну відповідальність.

Зі змісту статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

У відповіді уповноваженого органу Республіки Польща зазначено, що сертифікат за номером PL/MF/AS 1518925 від 06 березня 2024 не був легалізований уповноваженими органами (Митний відділ у Пйотркові Трибунальському). Компанія, зазначена в документі як експортер, не включена до бази даних контрагентів. Печатка на сертифікаті не відповідає правильному зразку (неправильний символ зірки та форма орла). Підпис у графі 11 документа PL/MF/AS 1518925 ідентифікувати неможливо через погану якість копії документа. Митний орган, зазначений у полі 12 вищезгаданих документів, не звертався за підтвердженням сертифіката. Є підозра, що документ підроблений.

Суд першої інстанції, як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину, фактично послався лише на документ (сертифікат з перевезення EUR.1), який слід відмітити, не підтверджено що підроблений.

Митним органом не було здійснено достатніх заходів для отримання пояснень від ОСОБА_1 щодо наявних у неї товаро-супровідних документів на товар чи можливого її спілкування з продавцем (експортером) щодо обставин автентичності згаданого вище сертифікату. А також не здійснювалися заходи щодо здобуття інших можливих доказів у справі на предмет перевірки досліджуваних обставин, зокрема, витребування оригіналу сертифікату з перевезення товару EUR.1.

Разом з тим, митним органом належним чином не доведено, що ОСОБА_1 особисто, як керівник ТОВ «КУПЕР СЕРВІС», вчинила будь-які дії спрямовані на отримання неавтентичного сертифікату з перевезення EUR.1 та/або була обізнана щодо недостовірності його змісту, тоді як декларування товарів здійснювалось виключно на підставі документів, що були отримані останньою від продавця товарів.

Також на момент апеляційного розгляду митним органом не надано все ж таки результатів проведення документальної перевірки ТОВ «КУПЕР СЕРВІС» за жодною з адрес за якими було зареєстроване вказане товариство та не надано й відповідного рішення про визначення митних грошових зобов`язань, які підлягають доплаті. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник беззастережно стверджував, що дане товариство фактично здійснювало та здійснює господарську діяльність за адресою своєї реєстрації в м. Чернівці.

Отже, митним органом було неналежним чином виконано обов`язки під час збирання доказів, що вплинуло на повноту і об`єктивність встановлення обставин справи судом. Зокрема, не було перевірено належним чином інформації про автентичність (недостовірність чи не достовірність даних) сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки недолікам оформлення долучених до протоколу про порушення митних правил документів.

Згідно з ст. 527 МК України, у разі виявлення в матеріалах справи про порушення митних правил недоліків, які унеможливлюють здійснення об`єктивного розгляду справи, суд (суддя) виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, не наділений повноваженнями витребування додаткових доказів за власною ініціативою.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУПАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що у даному випадку для прийняття рішення на користь або проти особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, митний орган зобов`язаний зібрати докази для підтвердження фактів і обставин, що відображені в протоколі, а суд першої інстанції зобов`язаний на основі суворого додержання законності, прийняти законне та обґрунтоване рішення, вчинити всі дії спрямовані на повноту здійснення ними дій, що передбачені наданими їм повноваженнями.

Поміж тим, безпідставним є посилання апелянта на закінчення на момент розгляду справи районним судом строку накладення адміністративного стягнення, оскільки такий строк зупиняється на час розгляду справи судом, та станом на 13 березня 2025 року не закінчився, що слушно було констатовано судом першої інстанції.

З огляду на наведене та враховуючи тривалість провадження вважаю 10-денний строк з моменту отримання справи достатнім для виправлення зазначених вище недоліків та проведення додаткової перевірки.

Керуючись положеннями ст. 294 КпАП України та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України повернути Волинській митниці для проведення додаткової перевірки у 10-денний строк.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук