Справа № 130/1151/25
Провадження № 33/801/606/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Смірнова Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6.05.2025 по справі № 130/1151/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого на залізничному вокзалі станції Жмеринка за статтею 122-4 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6.05.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисяч чотириста) гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Як зазначено в постанові суду, 22.04.2025 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи мотоблоком «Форте» без державного номерного знаку, в с. Тартак, по вул. Західна Жмеринського району Вінницької області, не врахував безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на паркан, після чого з місця вчинення ДТП зник, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Смірновим С. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 6304 від 29.05.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить : поновити строк на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6.05.2025; скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, а також положення статей 245, 280 КУпАП, справу розглянуто у його відсутності, без належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи; у справі відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 6.05.2025 з тих підстав, що постанова суду першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1 ; копію постанови отримано ОСОБА_1 21.05.2025, а апеляційну скаргу подано 29.05.2025, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.

17.06.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 2060), в якій, з посиланням на статті 268, 271 КУпАП, захисник Смірнов С. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без розгляду.

Ознайомившись із поданою заяву, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, оскільки КУпАП не передбачено повноважень апеляційного суду залишати апеляційні скарги без розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце її розгляду, про що свідчить заява захисника від 13.06.2025 /а. с. 32/, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення «Укрпошта» 297.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (частина шоста статті 294 КУпАП).

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню частково, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду прийнята 6.05.2025 у відсутності ОСОБА_1 /а. с. 14/, копію постанови отримано ОСОБА_1 21.05.2025 /а. с. 22/, а апеляційну скаргу подано 29.05.2025 /а. с. 22/, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо апеляційного перегляду справи по суті.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу у відсутності ОСОБА_1 , без належного його повідомлення про розгляд справи, чим порушено положення статті 268 КУпАП, його право на захист.

У справі відсутні докази про те, що судом першої інстанції було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи відповідно до статті 277-2 КУпАП.

Наявна у справі довідка від 2.05.2025 про доставку повідомлення у додаток Viber не є належним доказом повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки у справах про адміністративні правопорушення повідомлення про розгляд справ (повістки) шляхом направлення за допомогою месенджера або SMS-повідомлення не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 294 КУпАП.

Приймаючи нову постанову апеляційний суд виходить з наступного.

Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пункту 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП підтверджується наступними зібраними у справі доказами : протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136969 від 23.04.2025 /а. с. 1/, згідно якого 22.04.2025 о 15 год. 00 хв ОСОБА_1 керуючи мотоблоком «Форте» без державного номерного знаку, в с. Тартак, по вул. Західна, Жмеринського району, Вінницької області, не врахував безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на паркан, після чого з місця вчинення ДТП зник, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України; схемою місця ДТП від 22.04.2025 /а. с. 2/; рапортом працівника поліції від 22.04.2025 № 3209 /а. с. 3/; заявою ОСОБА_2 від 22.04.2025 адресованої начальнику Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, в якій він просив прийняти міри до ОСОБА_3 , який 22.04.2025 близько 14 год керуючи мотоблоком скоїв зіткнення з парканом домоволодіння ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_2 , в результаті чого його пошкодив /а. с. 5/; письмовою пояснення ОСОБА_2 від 22.04.2025 /а. с. 6/; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який визнав факт пошкодження паркану ОСОБА_4 /а. с. 7/, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 768897 від 23.044.2025 /а. с. 8/, фотознімком паркану /а. с. 10/.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за статтею 122-4 КУпАП, а саме залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зібрані у справі докази у своїй сукупності свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Невизнання в апеляційній скарзі вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, така позиція суперечить зібраним у справі доказам та поведінці ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо виду стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, апеляційний суд враховує положення статей 33, 38 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що з метою його виховання, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, необхідним та достатнім буде стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисяч чотириста) гривень на користь держави.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,50 грн.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого дії захисник Смірнов Сергій Михайлович, строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6.05.2025 по справі № 130/1151/25.

Заяву захисника Смірнова Сергія Михайловича про залишення апеляційної скарги без розгляду відхилити.

Апеляційну скаргу захисника Смірнова Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6.05.2025 по справі № 130/1151/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 122-4 КУпАП України, скасувати та прийняти нову.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисяч чотириста) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота