БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3-зв/356/2/25
Справа № 356/351/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши заяву судді Лялик Романа Михайловича про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказана вище справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП. 02.05.2025 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена головуючому судді Лялику Р. М.

26.05.2025 до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшла заява судді Лялика Р. М. про самовідвід, обґрунтована тим, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у даній справі є ОСОБА_1 , є його сусідом, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, вважає за неможливе брати участь у розгляді даної справи з метою уникнення створення об`єктивних підстав вважати про можливу наявність певної особистої заінтересованості або упередженості судді, а також сумнівів в можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого судового рішення, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75, 80 КПК України заявляє самовідвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 вказану заяву про самовідвід розподілено судді Капшученко І. О.

Суддя Лялик Р. М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, 04.06.2025 через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що брати участь у судовому засіданні та давати пояснення не бажає (а.с.9).

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений судом належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.11,13).

Суд, розглянувши подану заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 294061 від 08.04.2025, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності в даній справі, є ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є сусідом головуючого судді Березанського міського суду Київської області Лялика Р. М., що підтверджується відповідною копією паспорту (а.с.3-4).

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положення чинного КУпАП не містять норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді при вирішенні справ про адміністративні правопорушення.

В той же час, згідно вимог ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, Європейський суд в своєму рішенні «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v Malta, заява № 17056/06), висвітлив законодавчу прогалину та негативні наслідки відсутності правового врегулювання інституту відводу у національному законодавстві, констатувавши, що відсутність останнього ставить під сумнів існування одної з гарантій передбаченої ст. 6 Конвенції щодо незалежності і безсторонності суду під час відправлення правосуддя.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду та заінтересованості відповідних суб`єктів у результатах розгляду справи.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи вказане, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнень, передбачених санкцією ч.2 ст.123 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), суд приходить до висновку про необхідність врегулювання питання про самовідвід за аналогією закону, а саме з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України.

Так, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Термін «безсторонність» характеризує нейтральність судді щодо сторін у справі.

В рішеннях по справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» ЄСПЛ зазначає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно статті 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (ст. 3 Кодексу суддівської етики).

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесуальному законодавстві визначені ст.ст. 75-76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відтак, враховуючи вказані вище обставини, розгляд суддею Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М. справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який є сусідом головуючого судді по справі, може створити в учасників провадження чи іншого стороннього спостерігача враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак - в майбутньому стати причиною сумнівів в справедливості та законності судового рішення та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

За таких обставин, з метою уникнення створення об`єктивних підстав вважати про можливу наявність певної особистої заінтересованості або упередженості судді стосовно однієї із сторін провадження, а також сумнівів в можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого рішення у справі, вважаю за необхідне дану заяву про самовідвід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 2, 7, 245-246, 268 КУпАП, ст.ст. 75, 80 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Березанського міського суду Київської області Лялик Романа Михайловича про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП - задовольнити.

Відвести суддю Березанського міського суду Київської області Лялик Романа Михайловича від розгляду справи № 356/351/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя :І. О. Капшученко