№ 207/3371/25
№ 3/207/875/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Суддя Південного районного суду міста Кам`янського Бушанська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

17.05.2025 приблизно о 22 год 10 хв ОСОБА_1 за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме нецензурно виражався та штовхав.

За даним правопорушенням відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАД №445842 від 09.06.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 08.06.2025 приблизно о 13 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме нецензурно виражався та штовхав.

За даним правопорушенням відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАД №445841 від 09.06.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою суду від 25.06.2025 справи за вказаними адміністративними правопорушеннями об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що з 03.04.2025 року вони з дружиною мешкають окремо, він залишився мешкати в будинку, який належить йому. В його відсутність дружина забирає речі з дому, документи, картку з грошима. Провокує на скандал, він звертався до поліції. Має намір розлучитися та поділити майно, але вона забрала всі документи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

За приписами ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, сутність інкримінованого правопорушення, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №445842 від 09.06.2025 та ВАД №445841 від 09.06.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягаєу тому, що ОСОБА_1 за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме нецензурно виражався та штовхав, чим мала бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Протокол було складено за наслідками подання ОСОБА_2 заяви до органів поліції, в якій остання повідомила, що її чоловік виражається на її адресу нецензурною лайкою.

Інші докази в матеріалах провадження відсутні.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи, окрім показань самої потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою, відсутні будь-які докази на підтвердження фактичних обставин, зазначених у протоколі про адміністративні правопорушення.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у яких відсутні докази на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП,суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського в строк 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Бушанська