Справа № 359/5041/25
Провадження № 3/359/2414/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши,у закритому судовому засіданні за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді водія а Комунальній установі «Місцева пожежна охорона» Бориспільської міської ради, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

24.04.2025 о 17 год. 05 хв. в селі Кучаків Бориспільського район по вулиці Пащенкових, 8 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом моторолером «Хонда Діо» без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, пройшовши огляд на місці події за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер 6820», номер 0099, проба позитивна 0,67 проміле, з результатами згоден. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п.п. "а" п.2.9 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину в скоєні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, беззаперечно підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, підтверджується, дослідженими у судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 310727 від 24.04.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та який був підписаний особою, яка його склала, з яким ОСОБА_1 ознайомлений та який ним власноручно підписано (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); даними роздруківки газоаналізатора "Alcotest 6820 ", прилад № ARLM-0099, тест № 401, відповідно до якого проба позитивна і становить 0,67‰ (а.с.4); копією декларації про відповідність №2/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с.6-8); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, результатними повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:20:19 та чинний до 10.12.2025 (а.с.9); копією постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4574959 від 24.04.2025 (а.с.10); даними рапорту, складеного поліцейським ВРПП Бориспільського РУГ ГУНП в Київській області Дмитром Юзюком 25.04.2025, в якому він доповідає, що під час несення служби було складено протокол щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.12); письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; довідкою заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Валерія Алєксєєва від 28.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.14); довідкою заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Валерія Алєксєєва від 28.04.2025, про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП (а.с.15); відеозаписом з нагрудних камер поліцейських батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області ДПП, на якому зафіксовано подію, яка сталася 24.04.2025 в селі Кучаків Бориспільського район по вулиці Пащенкових, 8, а саме: ОСОБА_1 який керував транспортним засобом мотороллером «Хонда Діо» ,без номерного знаку, та якому пропонувалось працівниками поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими в нього явними ознаками алкогольного сп`яніння, на місці зупинки за допомогою алкотестеру, на що він погодився. Зафіксовано порядок проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який проведений у встановленому законом порядку, та результат "Драгера", відповідно до якого проба позитивна і становить 0,67 ‰. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 був згоден із результатом "Драгер" (а.с.15). Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

Так, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мотороллером «Хонда Діо», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Отже, своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Маліге проти Франції" від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

При прийнятті рішення суддя враховує указані особою, що притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні обставини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є водієм в Комунальній установі «Місцева пожежна охорона» Бориспільської міської ради, і відповідно до покладених на нього посадових обов`язків, йому необхідно використовувати водійські права для забезпечення діяльності Місцевої пожежної охорони, що свідчить про те, що його виконання службових обов`язків безпосередньо пов`язані з необхідністю керування транспортним засобом.

Також судом враховуються сімейні обставини, а саме, що на утриманні ОСОБА_1 фактично перебуває його родина, з якими він разом проживає.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом призведе до того, що позбавить його можливості виконувати посадові обов`язки та забезпечувати нормальні умови проживання його родини в умовах воєнного стану.

З урахуванням акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлено, що показник концентрації алкоголю в організмі особи становив 0,67 проміле, що згідно з висновками медичної практики відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння, який не завжди має виражені зовнішні ознаки, не впливає суттєво на поведінку особи та не створює очевидної загрози для безпеки дорожнього руху.

Крім того, повторний огляд через 20 хвилин, передбачений нормативними вимогами з метою підтвердження або спростування результату первинного тесту, працівниками поліції не проводився, що є порушенням Порядку проведення огляду (затвердженого наказом МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015). Це викликає сумнів у достовірності результатів первинного огляду, та може бути враховано як пом`якшуюча обставина.

При цьому, суддя враховує, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд ураховує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є діючим військовослужбовцем, обіймає посаду водія в Комунальній установі «Місцева пожежна охорона» Бориспільської міської ради, а також має родину, яка перебуває на його утриманні. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про наявність обтяжуючих обставин, тоді як пом`якшуючими обставинами є щире каяття, позитивна характеристика особи, а також той факт, що внаслідок вчиненого правопорушення не настали тяжкі наслідки, а подія мала одноразовий характер.

У зв`язку з цим, керуючись принципом індивідуалізації адміністративного стягнення, суд доходить висновку, що призначення найбільш суворого виду адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не є необхідним для досягнення мети адміністративного провадження, визначеної ст. 23 КУпАП.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами як таке, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та меті адміністративного покарання.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути із ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 268, 283-285, 294, 301, 303 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , - у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку: UA0010001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , - на користь державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу *;101) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С. М. Вознюк