Справа 343/865/25
Номер провадження 3/350/211/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Родікова І.С., неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника (матері) ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Долинського районного суду Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; непрацюючого; за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254614 складеного 6 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 , 6 травня 2025 року близько 17 год 30 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії фізичного характеру відносно своєї дитини ОСОБА_2 , а саме застосовував домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що 6 травня 2025 року мала місце конфліктна ситуація, яка виникла між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_3 . Під час сварки із дружиною сина вдома не було. Трохи згодом син повернувся додому, коли він та його колишня дружина вже чекали на приїзд поліції. Оскільки сина взагалі не було вдома, свідком сварки з колишньою дружиною він не міг бути. Ніякої дії фізичного чи психологічного характеру до сина він не застосовував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Родіков І.С. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів на предмет його винуватості, окрім того протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як в ньому не викладена суть адміністративного правопорушення, а саме щодо форми домашнього насильства відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Допитаний в присутності законного захисника (матері) ОСОБА_3 в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_2 суду пояснив, що 6 травня 2025 року після обіду він був у товариша. Через деякий час йому зателефонувала мама та сказала повертатися додому, так як батько її побив. Прийшовши додому, він побачив батька, який знаходився в одній із кімнат та розмовляв із кимось по телефону, при цьому розповідав що відбулося між ним та матір`ю. Разом із матір`ю він знаходився в іншій кімнаті та вони чекали на приїзд працівників поліції. Вказав, що батько до нього ніякого фізичного чи психологічного насильства не застосовував, як батьки сварилися він не чув та не бачив, так як знаходився у товариша.

ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні за змістом свого неповнолітнього сина.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються. зокрема: суть адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254614 складеного 6 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 убачається, що останній застосував домашнє насильство.

Відповідго до пункту 3 частини першої Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином у зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначена суть адміністративного правоворушення, а саме не викладено які саме дії вчинив ОСОБА_1 по відношенню до потерпілого з урахуванням пункту 3 частини першої Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", протокол не містить відомостей який характер насильства було вчинено: фізичний, сексуальний, психологічний або економічний.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені статтями 34 - 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно з вимогами частини другої статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього ж Кодексу.

Так, відповідальність за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

У відповідності до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь. Керуючись статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено: протокол прийняття заяви про вчинення заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 6 травня 2025 року, відповідно до якого від ОСОБА_3 було прийнято усну заяву наступного змісту "6 травня 2025 року, близько 17 год. 20 хв по місцю мого проживання мій колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив конфлікт, в ході якого висловлювався в мою сторону нецензурною лайкою. Прошу Вас прийняти необхідні міри до мого колишнього чоловіка".

Таким чином, будь яких доказів щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильстваа відносно сина ОСОБА_2 цей протокол не містить.

Окрім того, письмові пояснення ОСОБА_3 долучені до матеріалів справи ( а.с. 5) також не містять доказів того, що ОСОБА_1 6 травня 2025 року вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

Будь-яких доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в матеріалах справи відсутні, крім того наявні - спростовуються поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 . Окрім того, цими поясненнями спростовується і інформація зазначена в рапорті старшого інспектора чергового відделення поліції № 2 (селища Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Дранчука В.Д. від 6 травня 2025 року та інформація зазначена у письмових поясненням самої ОСОБА_3 про те, що під час конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який мав місце о 17 год 30 хв 6 травня 2025 року був присутній їх неповнолітній син ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так як, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись саттями 173-2, 247, 283, 284, 287- 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сокирко Л.М.