провадження № 3/294/2154/25
справа № 294/663/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2025 о 15 год 22 хв водій ОСОБА_1 в с. Вільшанка по вул. Зарічній, 7, керував транспортним засобом, мопедом днз б/н з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №307579 від 21.04.2025.

Крім того, 21.04.2025 о 15 год 22 хв водій ОСОБА_1 с. Вільшанка по вул. Зарічній, 7, керував мопедом днз б/н, без посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно, протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №307623 від 21.04.2025.

Постановою суду від 12.05.2025 справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер справи №294/663/25.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 19.06.2025, ОСОБА_1 не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на адресу зазначену у протоколі, яка вручена. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Також, інформація про розгляд справи про адміністративне правопоушення, у тому числі про дату, час і місце її судового розгляду, була розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України», доступ до якого є відкритим для необмеженого кола осіб.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а тому суд розцінює причину неявки ОСОБА_1 в судове засідання як неповажну.

Згідно практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Неявка належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст.129 Конституції України, суд, здійснює правосуддя в розумні строки.

Судом береться до уваги, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення відносяться до правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та, відповідно, несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, зважаючи на пріоритет публічного інтересу над приватним, який закріплено у практиці Європейського суду з прав людини як один з принципів судочинства, а також враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими, зокрема, є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП та наявні у ній докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляд у осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як встановлено судом із складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307579 від 21.04.2025, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, де кваліфікуючою ознакою даного правопорушення є повторність. Разом з тим, в самому протоколі, який є по суті обвинувальним актом, відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП із кваліфікуючою ознакою «повторне протягом року вчинення правопорушення».

Також, при дослідженні відеофайлу доданого до матеріалів справи на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, судом було встановлено, що працівник поліції двічі наголосив, що відносно водія буде складено протокол за.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правпорушення, фабула обвинувачення в якому не відповідає його кваліфікації за статтею КУпАП, не є належним та допустимим доказом у цій справі.

При цьому, суд не вправі самостійно редагувати фабулу адміністративного обвинувачення в сторону погіршення правового становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це становитиме порушення ч. 1 ст. 6 ЄКПЛ.

Крім того, вказаний протокол містить виправлення у посиланні на правову кваліфікацію дій водія з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення з правовою кваліфікацією його дій за частиною 2 статті 130 КУпАП, зважаючи на формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративного правопорушення по суті за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто без вказівки у протоколі на повторне протягом року вчинення ним зазначеного правопорушення, перекваліфікація якого чи самостійне редагування вищевказаного протоколу судом не допускається, а тому із урахуванням вимог пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307579 від 21.04.2025.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307623 від 21.04.2025; рапортом начальника СРПП ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майора поліції Юрія Бабушко; довідкою щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом з якої вбачається, що ОСОБА_1 , не мав права керувати транспортними засобами, оскільки посвідчення водія не отримував, про що свідчить постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3358846 від 28.10.2024 за ч.2 ст. 126 КУпАП та відеофайлом, долученим до протоколу при дослідженні якого, судом встановлено, що ОСОБА_1 , не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч.5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права.

Таким чином ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія на право керування транспортним засобом, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому в його діях є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оцінивши зазначені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, які є повними, безсумнівними, належними та такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, враховуючи особу правопорушника, а також повторність правопорушення та інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 , необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на п`ять років без конфіскації транспортного засобу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина БІЛЕРА