Справа №165/1672/25
Провадження №3/165/1069/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Гайворонський О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України,

встановив:

25 квітня 2025 року о 19:23 ОСОБА_1 керував по вул. Сокальській в м. Нововолинську електросамокатом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове зсідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином про, що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Про місце розгляду справи останній також повідомлений під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом вжито всіх заходів, передбачених законодавством, для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформації про призначені судові засідання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Реалізуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «… «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання від нього про відкладення розгляду справи до суду не надходили, а також того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не обов`язкова, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№311799 від 25 квітня 2025 року (а.с.1), рапортом (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), відеозаписом на DVD-диску (а.с.9).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.283, ст.284 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Розяснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та у цій постанові.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Гайворонський