Єдиний унікальний номер 363/3684/24
Апеляційне провадження № 33/824/3288/2025
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербана Миколи Ярославовича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 08.05.2025 року адвокат Щербан М.Я. в інтересах ОСОБА_1 через суд першої інстанції направив апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, в якій просить скасувати постановуВишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, та подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного:

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначав те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції та повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 25.04.2025 року. Крім того захисник посилається на наявність хвороб у ОСОБА_1 та його участь в бойових діях на сході України.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу відправлено апелянтом 08.05.2025 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, тобто з пропуском 10 - денного строку на апеляційне оскарження з дня отримання копії судового рішення - 25.04.2025 року, який минув 05.05.2025 року. Будь-яких інших доказів пропуску строку або наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою, апелянтом в клопотанні не наведено.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки суду першої інстанції про направлення ОСОБА_1 . SMS-повідомлень про виклик до суду на номер телефону: НОМЕР_1 , який було вказано ОСОБА_1 у заяві від 22.07.2024 року про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення у разі перегляду судового рішення у справі щодо нього (а.с.4, 11, 16). Також суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи, призначеної на 09.09.2024 року та 07.10.2024 року через офіційний портал «Судова влада України» (а.с.10,15). Тобто, за таких умов, апелянт був обізнаний про розгляд справи відносно нього.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає недоведеність тих тверджень, якими апелянт обґрунтовує наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, відтак суд вважає, що такий строк поновлено бути не може.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, справа «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України». При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що наведені апелянтом доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови не були належним чином підтверджені, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, як така, що подана після закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, а апеляційний суд не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Щербану Миколі Ярославовичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Щербана Миколи Ярославовича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 рокуразом з доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба