Справа № 464/1909/25 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л. В.
Провадження № 33/811/884/25 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Юхмана Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Юхмана Я. В. на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин із направленням для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 місяці.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 09.03.2025 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: погрожував вбивством, нецензурно висловлювався, наніс декілька ударів в ділянку голови та грудей, чим завдав їй фізичного болю та психологічних переживань.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без направлення для проходження програми для кривдників.

В обґрунтування скарги покликається на те, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 не було. Дій фізичного характеру по відношенню до потерпілої він не вчиняв. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 піклується про двох неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Вважає накладене на нього адміністративне стягнення занадто суворим.

Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд апеляційної скарги не з`явилася, просила проводити розгляд у її відсутності та задовольнити апеляційну скаргу, оскільки примирилась із ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Юхмана Я. В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що її слід задовольнити.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №152430 від 09.03.2025 року, який відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП;

- копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №313791 від 09.03.2025 року, яким ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням 09.03.2025 року відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, строком з 03.03.2025 23.00 год. до 12.03.2025 23.00 год. зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції, згідно з якими вона є колишньою дружиною ОСОБА_1 . На даний час проживає з ним спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 09.03.2025 ввечері ОСОБА_1 з молодшим сином пішов у кафе. В той час, потерпіла погодилась на пропозицію колеги по роботі випити каву неподалік будинку, де проживає. Зазначила, що у них в квартирі встановлені камери відеоспостереження, по яких ОСОБА_1 побачив, що її немає вдома, відтак почав телефонувати їй та погрожувати. В подальшому, останній, повернувшись у стані алкогольного сп`яніння додому, почав виражатись до неї нецензурними словами, ображати, погрожувати вбивством, застосовував до неї фізичну силу, зокрема душив. У зв`язку із тим, що син гучно плакав, що відволікло ОСОБА_1 , їй вдалось вибігти із квартири та зателефонувати у поліцію. Вказала, що ОСОБА_1 штовхав її, у зв`язку із чим вдарилась об стіну, копав, що її значно налякало. По приїзду поліції, перебувала у стресовому стані, не змогла надати їм письмові пояснення. Зазначила, що такі дії колишній чоловік вчиняє не вперше, проте до поліції не зверталась до поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

До суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , згідно з якими вона просила задовольнити апеляційну скаргу та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без направленням для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Зазначила, що примирилась із ОСОБА_1 , звернула увагу на те, що він визнав вину, щиро розкаявся, служить в Збройних силах України та бажає виправитись.

З огляду на характер вчиненого правопорушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, має на утриманні двох дітей, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що накладене на ОСОБА_1 стягнення за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

Відтак, застосоване щодо ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт з направленням для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», слід змінити на стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28.05.2025 року змінити та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.