Справа № 755/9260/25
Провадження №: 3/755/3793/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2025 р.місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рачки Володарського р-ну Київської обл., українки, громадянки України, працюючого на посаді директора ТОВ «ВБФ «Берест»,

за частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2025 року з Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві до Дніпровського районного суду міста Києва надійшов матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 2184/Апр/26-15-07-01-02 від 14 травня 2025 року вбачається, що при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВБФ «Берест» (код ЄДРПОУ 2403446), податкова адреса: м. Київ, вул. Довбуша,35, встановлено, що посадова особа - директор ТОВ «ВБФ «Берест» ОСОБА_1 , вчинила порушення порядку ведення податкового обліку частини першої статті 163-1 КУпАП, а саме: 1. Пункт 44.1, пункт 44.2. статті 44, підпункт 134.1.1. пункт 134.1 статті 134, підпункт 140.5.51, пункт 140.5 статті 140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), пункт 5, пункт 6, пункт 7 П(с)БО №16 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755- VI зі змінами та доповненнями, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV зі змінами та доповненнями, Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N27/4248, що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 162 811 гривень у тому числі за 2018 рік у сумі 153 519 гривень та за 2021 рік у сумі 9292 гривень. 2. Пункт 198.1, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), пункт 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 170577 грн, в тому числі по періодам: червень 2018 року -152592 гривень, липень 2018 року - 17984 гривень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 163-1 КУпАП.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористалася. В судове засідання призначене на 11 червня 2025 року, не з`явилася, повідомлялася судом належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошення про виклик на сайті Дніпровського районного суду міста Києва вебпорталу «Судова влада України».

До того ж, на адресу суду повернувся конверт, який був направлений на зазначену в протоколі ОСОБА_1 адресу проживання, з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи встановлений статтею 277 КУпАП строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе розглянути справу без особи, за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та акту про результати документальної планової виїзної перевірки директор ТОВ «ВБФ «Берест» ОСОБА_1 , вчинила порушення, а саме: заниження податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 170577 грн, в тому числі по періодам: червень 2018 року -152592 гривень, липень 2018 року - 17984 гривень.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 163-1 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Правопорушення за частиною першою статті 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині першій статті 38 КУпАП.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи статті 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтею 38, пунктом 7 статті 247, пункту 3 статті 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк