Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Крючкова В. О. та представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у режимі відеоконференції справу про порушення митних правил № 33/4806/167/25, за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Козюберди В. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 226334 (двісті двадцять шість тисяч триста тридцять чотири) грн 47 коп. без конфіскації на користь держави безпосереднього предмета порушення митних правил.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

З протоколу про порушення митних правил № 0148/30500/24 від 12.03.2024 та постанови судді від 27.02.2025 вбачається, що 07.03.2024 в зону митного контролю митного поста «Ужгород автомобільний» Закарпатської митниці по вантажному напрямку «в`їзд в Україну» прибув куплений вантажний автомобіль марки «DAF» VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з купленим напівпричепом - платформою марки «GS ОТІВ-120-3000» VIN код НОМЕР_3 з маніпулятором марки НІАВ 130 R (номер мотора 215) реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаних транспортних засобів водієм до митного контролю були подані товаросупровідні документи: супровідний лист митних органів Словаччини № 24TSV1812950 від 07.03.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR б/н від 27.02.2024, технічний паспорт НОМЕР_5 від 23.02.2024 та фактуру від 27.02.2024 за № FS/24/2/20 на автомобіль марки «DAF» VIN код XT. НОМЕР_6 , технічний паспорт № НОМЕР_7 від 16.12.2023, а також фактуру № FS/24/2/21 на напівпричіп - платформу марки «GS ОТІВ-120-3000» YIN код XL04046 та довіреність б/н від 04.03.2024, видану ТОВ «Санта Трейд» ()

-2-

громадянину ОСОБА_2 на право перевозити вищевказані транспортні засоби із-за кордону на територію України та представляти інтереси Товариства в митних органах та інших підприємствах.

Відповідно до поданих документів відправником/продавцем куплених транспортних засобів виступає іноземне підприємство «Monheriet Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia», ful.Chemiczna 15. НОМЕР_8 , а отримувачем/покупцем - ТОВ «Сантана Трейд» (Україна, 43023, Волинська область м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ). Вказані куплені транспортні засоби слідують по МД ІМ0ЕЕ від 28.02.2024 № UA20400/2024/904388 та № UA20400/2024/904390 відповідно.

Під час виконання митних формальностей щодо пропуску вказаних транспортних засобів через митний кордон України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 336 та ч. 1 ст. 337 МК України, здійснено візуальну перевірку документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, в результаті чого встановлено, що маніпулятор марки НІАВ 130 R (номер мотора 215) не заявлений в товаросупровідних документах. Також у супровідному листі митних органів Словаччини № 24TSV1812950 від 07.03.2024 зазначені фактури № FS/24/2/20, № FS/24/2/21 та фактура № 2016354, яка до митного контролю митним органам України водієм ОСОБА_2 не була подана. Серед поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів виявлено експортну декларацію митних органів Бельгії MRN: 24ВЕЕ966 від 27.02.2024, згідно якої напівпричіп - платформа марки «GS ОТІВ-120-3000» VIN код НОМЕР_3 , експортований на митну територію України, без маніпулятора за вартістю 5050 євро. Також, у фактурі № FS/24/2/21 вартість на напівпричепу - платформи марки «GS ОТІВ-120-3000» VIN код НОМЕР_3 без маніпулятора, вказана 5050 євро. В подальшому на вимогу посадової особи митниці, водієм ОСОБА_2 була надана фотокопія фактури № 2016354 від 11.04.2023 на маніпулятор марки НІАВ 130 R (номер мотора 215), відповідно до якої продавцем маніпулятора виступає іноземна компанія «Hendriks Trucks&Machinerv» (Ре Zonnecel 15 3815KN Amersfooif), а покупцем ОСОБА_3 (Prvwitna 115. Krasvliwka Oekraine). Разом з тим в МД ІМ0ЕЕ від 28.02.2024 № UA20400/2024/904390 вартість напівпричепу - платформи марки «GS ОТІВ-120-3000» VIN код НОМЕР_3 з маніпулятором марки НІАВ 130 R також зазначена 5050 євро. В ході здійснення митного контролю та зважуванням транспортних засобів встановлено перевищення вагових параметрів, тобто вага брутто становить більше на 5205 кг, ніж заявлено в товаросупровідних документах.

В наданому поясненні водій ОСОБА_2 зазначив, що він забув надати до митного контролю митним органам України фактуру № 2016354 на маніпулятор, оскільки стояв у черзі 8 днів.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар «напівпричіп - платформу марки «GS ОТІВ-120-3000» VIN код НОМЕР_3 з маніпулятором марки НІАВ 130 R (номер мотора 215), шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги, найменування, продавця та його вартості.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі заступника Закарпатської митниці Козюберди В. В. порушується питання про скасування постанови судді від 27.02.2025 щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення та постановлення нової, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в

-3-

розмірі 100 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил із конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил. Судом не враховано, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення внаслідок чого виникло уникнення від сплати митних платежів у значних розмірах. У постанові відсутні посилання на докази, які б вказували на обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Судом помилково не застосовано стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, в повному обсязі.

Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , береться до уваги те, що від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін, отже, неявка особи, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. При цьому враховується думка захисника про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката Крючкова В. О., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом належним чином встановлено фактичні обставини даного адміністративного правопорушення, досліджено та надано вірну правову оцінку зібраним доказам в їх сукупності.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, кваліфікація дій останнього за ч. 1 ст. 483 МК України є правильною, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення частково знайшли своє підтвердження з огляду на таке.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

-4-

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Також при вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене правопорушення суддя також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК та накладенні на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23, 33-35 КУпАП.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення митних правил, а також відсутні дані, які б характеризували ОСОБА_2 з негативної сторони, та обставин, які обтяжують його відповідальність.

Разом з тим, санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

-5-

Її застосування унеможливлює виконання приписів ст. 33 КУпАП в частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналізуючи матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що при накладенні стягнення судом першої інстанції, в порушення ч. 1 ст. 33 КУпАП, ч. 1 ст. 483 МК України, безпідставно та необґрунтовано не застосовано конфіскацію товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, яка є обов`язковою складовою санкції зазначеної норми закону.

Посилання суду першої інстанції на постанову Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 та на положення ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду, як на підставу незастосування санкції у виді конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, є недоречним, оскільки таке посилання зроблено без належного урахування обставин справи, кількості та вартості товарів, що були предметом правопорушення. Крім того, в цьому роз`ясненні Верховного Суду України відсутні рекомендації про не застосування судами санкцій, які є обов`язковими при накладенні адміністративного стягнення на особу, що вчинила правопорушення.

Вказана позиція суду першої інстанції, суперечить і загальним правилам накладення стягнення, які закріплені у ст. 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, рішення суду про незастосування конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, є безпідставним, у зв`язку із чим, оскаржувана постанова в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні вимоги в частині необхідності застосування до ОСОБА_2 додаткового стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах складеного щодо відповідної особи протоколу, а також те, що стороною захисту не надано жодних доказів та не наведено таких обставин, які б стали підставою для незастосування конфіскації товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил, ввезених із приховуванням від митного контролю.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберди В. В. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2025 щодо ОСОБА_4 - скасувати.

-6-

ОСОБА_5 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, безпосередніх об`єктів порушення митних правил, що становить 226334 (двісті двадцять шість тисяч триста тридцять чотири) грн 47 коп. із конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0148/30500/24 від 12.03.2024, на підставі ст. 511 МК України.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя