Справа №295/7831/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП відсутній, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

У період часу з 12.05.2025 по 26.05.2025 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання передбачених ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, які у вищевказаний період часу пропустили заняття у ліцеї № 7 у м. Житомирі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи засобами телефонного та поштового зв`язку, про що свідчить, зокрема, рекомендоване повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23).

Водночас інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, що вона засвідчила своїм власним підписом (а.с. 1), не вжила заходів щодо явки до суду, не повідомила про причини неявки до суду, не подала письмових заперечень, заяву про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності, проведення судового засідання у режимі відеоконференції тощо.

Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як ухилення та небажання особи брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, що її стосується.

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, та зважаючи на положення ч. 1 ст. 277 КУпАП стосовно строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 037388 від 03.06.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких остання повідомила, що не має впливу на дітей; листом соціальних служб Житомирської міської ради від 29.05.2025; листом Ліцею № 7 м. Житомира від 26.05.2025; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 30.04.2025 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП; рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи.

Таким чином, своїм діянням ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, вина особи доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка повторно протягом року вчинила аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробила та про недієвість застосованих раніше заходів, ступінь її вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 605, 60 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 184, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

(Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушеником штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.