ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1680/25 Справа № 243/2693/25 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Старчі А.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 28 березня 2025 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 з д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миколаївській, біля буд. 2, у м. Миколаївка Краматорського району Донецької області з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Велась відео фіксація технічний запис 017. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисник Старча А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимог КУпАП, оскільки в ньому відсутнє місце вчинення правопорушення. Робітниками поліції не повідомлено ОСОБА_2 підстави зупинки його транспортного засобу. Показання свідків не є доказом по справі, оскільки вони надали пояснення пізніше ніж був складений протокол. Крім того, довідка про отримання посвідчення водія не є доказом по справі. В діях ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Відеофіксація робітниками поліції здійснена на незареєстрований пристрій.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, виконання нею запропонованого огляду та сам факт відмови.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження захисника про недопустимість та не відповідність відеозапису з бодікамер, у зв`язку з здійсненням його на незареєстрований пристрій, є безпідставними, оскільки він має номер та серію. Норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо процедури оформлення відеозаписів поліцейськими.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284031 від 28.03.2025 року відносно ОСОБА_1 містить, відповідно до ст. 256 КУпАП, дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце - м. Миколаївка вул.Миколаївська (Свердлова), біля будинку 2, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто робітниками поліції в повній мірі виконані всі дії передбачені вимогами КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено поліцейськими, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до відеозапису робітниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2103 з д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для перевірки документів під час воєнного стану.

На підставі викладеного, вважаю, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Обговорюючи доводи сторони захисту, щодо незаконності пояснень свідків, оскільки час скоєння адміністративного правопорушення та час допиту різниться, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відповідно до відеозапису вони були безпосередньо присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Також, їх покази є послідовними, з них чітко простежується хід подій, а тому зазначене не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що сама по собі довідка про отримання посвідчення водія долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів не може слугувати доказом винуватості, але спростовуючи доводи захисту, зазначає, що всі докази в сукупності, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Старчі А.В. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя