Справа № 450/4821/24 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О.
Провадження № 33/811/820/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Назаркевича Сергія Михайловича, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Назаркевича Сергія Михайловича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 травня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122-4, 124 КУпАП,- закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 25 вересня 2024 року, о 17 год. 10 хв. на вул. Вітовського, 18, у м. Львові, керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримав безпечного бокового інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 25 вересня 2024 року, о 17 год. 10 хв., на вул. Вітовського, 18, у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце події, не повідомивши органи та підрозділи поліції. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Назаркевич С.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, під час розгляду справи не надано належної оцінки наявним доказам, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Наголошує, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що не вчиняв жодних ДТП, а патрульні не надали доказів його причетності до ДТП, він не відчував жодних ударів під час керування транспортним засобом, до нього не підходили очевидці події.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували причетність ОСОБА_1 до ДТП.

Окрім того, працівниками поліції не було проведено жодних доопрацювань матеріалів справи, не долучено жодних доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 .

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку аргументів апеляційної скарги, пояснення потерпілого на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 б ПДР України, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №112066 від 7 жовтня 2024 року (а.с. 15), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 25 вересня 2024 року, о 17 год. 10 хв. на вул. Вітовського, 18, у м. Львові, керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримав безпечного бокового інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №112067 від 7 жовтня 2024 року (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 25 вересня 2024 року, о 17 год. 10 хв., на вул. Вітовського, 18, у м. Львові, керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце події, не повідомивши органи та підрозділи поліції;

- схемою місця ДТП від 25 вересня 2024 року (а.с. 17), на якій відображено місце події, та місце удару автомобіля «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25 вересня 2024 року (а.с .6), з яких встановлено, що 25 вересня 2024 року близько 17 год. 10 хв. він відчув удар в ліве дзеркало свого автомобіля;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 7 жовтня 2024 року (а.с. 7) в яких він зазначав, що транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_3 (більш точно номерного знаку він не пам`ятає), здійснив ДТП, після чого залишив місце події;

- даними відеозапису на якому зафіксовано, що автомобілем «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух вул. Д. Вітовського, 25 вересня 2024 року, о 17 год. 19 хв.

- фотографіями, долученим до матеріалів справи на CD диску,на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам та фактичним обставинам справи, апеляційний суд розцінює критично.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 травня 2025 року (а.с. 82), судом повно об`єктивно надано оцінку доказам долученим до матеріалів справи.

Аргументи апелянта, що ОСОБА_1 не вчиняв жодного ДТП, до нього не підходили очевидці події, він не відчув жодного удару, а пошкодження на його автомобілі утворилися внаслідок тертя до дерев породи «туя», не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки такі спростовуються матеріалами справи описаними вище за текстом.

Твердження апелянта, що в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували причетність ОСОБА_1 до ДТП, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі спростовуються поясненнями свідків, потерпілого та відеозаписом.

Покликання апелянта на те, що працівниками поліції не було проведено жодних доопрацювань матеріалів справи, не долучено жодних доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спростовуються рапортом майора поліції В. Голодриги (а.с. 61-62), з якого встановлено, що працівниками поліції здійснювалися дії по встановленню фактичних обставин події та пошуку додаткових даних, зокрема відеозаписові події.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не виявили слідів ДТП на його автомобілі, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, спростовуються фотографіями долученими на CD диску, на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Назаркевича С.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 травня 2025 року, щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Назаркевичу Сергію Михайловичу, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.