Справа № 627/1214/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2025 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

установила :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166386 від 04.11.2024 , складеного поліцейським з РПП СПД№1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Пушкарем Д.В., 04.11.2024, о 22 год 00 хв, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Єдності,буд.№11, в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння , у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав , просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся , а навпаки просив пройти огляд у лікарні.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Селезньов С.І. , у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , його захисника , дослідивши докази , допитавши свідків, суддя дійшла наступного висновку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КпАП України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні особи від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь якого огляду.

При цьому обов`язковому доказуванню підлягають саме обставини такої відмови, чи відмовляється особа від проходження відповідного огляду з власної ініціативи чи під дією певних факторів чи впливом інших чинників, що унеможливлюють на думку водія проходження відповідного огляду.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Так , відповідно додатку 1 Інструкції , поліція надає направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , яке реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Згідно наданих даних, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166386 від 04.11.2024 за відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено наступні ознаки : різкий запах алкоголю з порожнини рота , не чітка мова, тремтіння рук , від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за допомогою спеціального технічного засобу Драгер - 0867 , відмовився .

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення алкогольного сп`яніння від 04.11.2024 , о 22:50 , ОСОБА_1 направлявся до КНП « Краснокутська ЦРЛ» , оскільки від огляду , за допомогою спеціального технічного засобу, він відмовився .

Згідно відповіді КНП « Краснокутська ЦРЛ» від 30.12.2024 , 04.11.2024 до приймального відділення ЦРЛ працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , який був оглянутий черговим лікарем та йому встановлено діагноз « Гіпертоничний криз » , останньому надавалася медична допомога . Працівники поліції не зверталися з запитами щодо проведення ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння , тому водію огляд на стан сп`яніння не проводився.

Довідка КНП « Краснокутська ЦРЛ» свідчить , що ОСОБА_1 звертався до приймального відділення у супроводі працівників поліції 04.11.2024 , о 22:20 , з діагнозом « Гіпертоничний криз» та йому надана медична допомога.

З відповіді КНП « Краснокутська ЦРЛ» від 21.05.2025 вбачається, що в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , запису щодо реєстрації направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння , не має .

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом було викликано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також поліцейського з РПП СПД№1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Пушкаря Д.В. , яким було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Допитані у справі свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила , що працює медичною сестрою приймального відділення КНП « Краснокутська ЦРЛ» та 04.11.2024 вона перебувала на чергуванні. Приблизно , о 22:15 , працівники поліції доставили ОСОБА_1 у приймальне відділення . Вона повідомила чергового лікаря про те, що доставлено водія . При цьому , працівниками поліції направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння , не надався , будь-якого звернення щодо проведення огляду на стан сп`яніння водію, не було. Свідок пояснила , що ОСОБА_1 було надано медичну допомогу , огляд на стан сп`яніння не проводився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив , що працює лікарем -хірургом в КНП « Краснокутська ЦРЛ» , має право проводити огляд на стан сп`яніння, оскільки пройшов відповідне навчання на огляд виявлення стану сп`яніння . 04.11.2024 від медичної сестри по телефону надійшло повідомлення про доставку водія ОСОБА_1 , однак оскільки було відсутнє направлення на його огляд з метою виявлення стану сп`яніння , то огляд йому не проводився, водію в цей день була надана тільки медична допомога.

Свідок ОСОБА_4 пояснив у судовому засіданні , що працює поліцейським з РПП СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області та 04.11.2024 заступив на чергування . У вечірній час , поблизу будівельного магазину по вул.Єдності в с-щі Краснокутськ , був помічений автомобіль , водій якого рухався не впевнено , з непристебнутим паском безпеки . Під час спілкування з водієм , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП « Краснокутська ЦРЛ» , від чого водій відмовився. Водій був доставлений до лікарні , однак черговий лікар відмовся провести йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис був припинений під час розмови з лікарем. В лікарні , ОСОБА_1 надавалася медична допомога , після чого водія відвезли в поліцію та запропонували пройти огляд за допомогою технічного засобу-Драгеру . Водій за декілька спроб , не зміг пройти огляд на Драгер та повідомив , що відмовляється від подальшого проходження , тому була зафіксована відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР України.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166386 від 04.11.2024 працівниками поліції додано диск з відеозаписами.

Судом установлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2024, який складено о 23:22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21112 р/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння о 22 год 00 хв 04.11.2024 .

Разом з тим, з наявного в матеріалах адміністративної справи відеозапису події, який надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, установлено, що відеозапис почався о 23:04 , де зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , та повідомили водію , що він не пристебнутий паском безпеки , після чого виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу або у КНП « Краснокутська ЦРЛ» . О 23:09, відеозапис був зупинений .

Після чого відеозапис був продовжений , на якому зафіксовано як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння вже у відділенні поліції , о 23:58, у приміщенні СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області , де ОСОБА_1 було надано технічний засіб Драгер для проходження огляду . ОСОБА_1 не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння на технічний засіб , однак працівник поліції повідомляє , що він неправильно проходить алкотестер і розцінює його дії як відмову пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 повідомляє поліцейського , що не відмовляється пройти огляд , і просить відвезти його в лікарню , через погіршення стану здоров`я , на що інший працівник поліції роз`яснює водію , що в лікарні такий самий технічний засіб та їхати до медичного закладу не має сенсу . Запис закінчується о 00:04, 05.11.2024 . В 00:27 запис продовжується , згідно якого працівник поліції повідомляє, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . При цьому на відеозаписі не зафіксовано складання працівниками поліції направлення до медичного закладу, однак в матеріалах справи мається направлення , яке складено 04.11.2024 , о 22:50 , згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичній установі.

Суд вважає , що дії працівника поліції не відповідали вимогам п.6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до якої, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія від огляду на місці зупинки , пройти огляд в медичному закладі.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Так, із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , вбачається, що він не є безперервним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Тобто має місце недотримання поліцейським Інструкції №1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Отже, відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП суд визнає недійсним огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , його захисника , свідків , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять беззаперечних достовірних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови водія пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння , не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, достатніх належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України , матеріали справи не містять .

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язкуз адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановленихзаконом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушенняі не може бути підданапокаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною другою статі 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, суддя дійшов висновку про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з наступних мотивів.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не доведений факт відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку , що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України , у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 283-284, 289 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л.В. Вовк