г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1039/25
Номер провадження 3/213/882/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Хмельова С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченог ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 261525 від 03.03.2025 ОСОБА_1 03 березня 2025 року о 22:00 год. по пр. Південний, 6 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом НUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Аlkotest 6820 АRHJ-0270. Результат огляду позитивний та складає 1,95 проміле. Фіксація правопорушення здійснювалась на відеореєстратор ХІАОМІ, нагрудні бодікамери №475767, 475782.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вперше надійшла до суду 11 березня 2025 року. Оскільки вказана справа мала недоліки, що унеможливлювали її розгляд, з метою повного, всебічного та правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення, не допущення порушення прав, особи, відносно якої складено протокол, вказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи відносно ОСОБА_1 були повернуті для дооформлення, оскільки під час огляду диску з відео, що долучений до матеріалів справи, суддею встановлена неможливість перегляду відеозаписів через їх пошкодження.

Повторно справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 10 червня 2025 року. Відповідно до супровідного листа від 02.06.2025 року до справи додається відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського на компакт-диску.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходжу до таких висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350 (далі Інструкція), відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.6, п.7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Із матеріалів справи встановлено, що 03.03.2025 поліцейськими, при зупинці транспортного засобу НUNDAI, д.н.з. НОМЕР_2 та перевірки документів, у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 №ARHJ-0270, результат огляду 1,95 проміле, що підтверджується тестуванням на алкоголь №1554 від 03.03.2025 та зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які підписані водієм. Також в акті огляду, рапорті інспектора ППП та протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій погодився з результатами огляду.

У протоколі відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 факту, що саме він керував транспортним засобом.

Під час огляду диску з відео, що вдруге, після дооформлення, долучений до матеріалів справи, суддею встановлена неможливість їх відтворення на жодному технічному пристрої.

Свідки працівниками поліції не залучалися.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобам, за кермом перебувала власниця ОСОБА_2 . ОСОБА_1 03.03.2025 року після відвідування друзів, попросив, щоб його додому відвезла ОСОБА_2 . Представник стверджує, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, проте працівники поліції примусили його пройти медичний огляд за допомогою алкотестера, на що він погодився та не заперечував факту вживання алкоголю. Заперечуючи факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , представник просить суд закрити провадження у справі.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власницею транспортного засобу НUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_2 , та має посвідчення водія.

Судом було задоволено клопотання представника про виклик та допит ОСОБА_2 в якості свідка по даній справі, проте свідок двічі не з`явилася на виклик до суду, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою свідка вдруге, представник не наполягав на її подальшому виклику.

В судовому засіданні Інспектор взводу № 3 роти № 1батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг ОСОБА_3 підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, наголосив що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . Водій добровільно погодився пройти огляд на місці, та було підтверджено перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, не повинні мати розбіжностей та в сукупності або підтверджувати фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, або спростовувати його.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції. Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, оформлення матеріалів адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням наявних матеріалів, розбіжностей між поясненнями особи яка складала протокол та особи, щодо якої цей протокол складався, відсутність відео фіксації правопорушення, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, та повинен оцінюватися судом в сукупності з іншими доказами, якими в тому числі є відео, на якому зафіксовано безпосереднє вчинення правопорушення.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даній справі не встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Хмельова