ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1376/25

провадження № 3/0285/893/25

25 червня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.

при секретарі Клечковській М. М., з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

захисника Семеньки В. М.,

поліцейської Галицької М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 13.03.2025, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення на транспорті за наступних обставин.

Так, 03.03.2025 о 01:04 год в с м Звягель Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що у вказаний в протоколі час приїхав з дружиною до гаража, який знаходиться в подвір`ї багатоповерхового будинку та належить його батькам. Висадивши його з автомобіля, дружина поїхала додому, оскільки вони живуть недалеко. Поблизу гаража стояв автомобіль Volkswagen Golf, який зазначений в протоколі. Даний автомобіль належить батьку ОСОБА_1 . Під час того, коли він перебував біля вищевказаного гаража, до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що він порушив правила ПДР. На запитання ОСОБА_1 , які саме правила він порушив, працівники поліції показали відео, на якому нічого з зазначеного поліцейськими видно не було. В подальшому працівники поліції сказали, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, назвали певні ознаки та запропонували пройти огляд за допомогою Драгера. Поліцейський повідомив його, що такий огляд можна пройти, як та місці, так і в найближчому медичному закладі. Від огляду ОСОБА_1 не відмовлявся ні на місці, ні в лікарні. При цьому він весь час заперечував, як порушення правил ПДР, так і саме керування транспортним засобом.

Медичний огляд проходив в лікарні, шляхом здачі крові на вміст алкоголю. Від підпису в протоколі не відмовлявся, оскільки протокол було складено без його участі, підписати його йому не пропонували.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Семенька В. М., також зазначив, що до справи не було долучено направлення для проходження огляду в медичному закладі, яке було видано працівником поліції. Вважав, що в діях його підзахисного немає ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Працівник поліції Галицька М. Ю., яка складала протокол відносно ОСОБА_1 , пояснила, що бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння шляхом здачі крові у лікарні, вона розцінила як відмову від проходження такого огляду, оскільки в даному випадку чинним порядком передбачнего огляд виключно за допомогою Драгера.

Заслухувавши пояснення учасників судового процесу,

дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №758330 від 03.03.2025, було додано:

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився в зв`язку з відмовою;

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4184722 від 03.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (не виконав вимогу знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4.б. ПДР) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн;

відео з портативного відеореєстратора поліцейського.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти російської федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський виявив у ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів тіла, незв`язна мова. Огляд останнього не проводився, оскільки, як зазначено у протоколі, він відмовився як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що на 00:58 сек поліцейська, перевіряючи у ОСОБА_1 наявність документів на підтвердження його особи та права керування транспортним засобом, відразу назвала певні ознаки алкогольного сп`яніння та запитала, чи не вживав він алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 заперечив та повідомив, що алкоголь не вживав та погодився на огляд. Під час розмови вони стояли поруч з транспортним засобом, але яким саме не видно. На запитання ОСОБА_1 , що ж він порушив, працівники поліції повідомили, що він не виконав вимогу знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4.б. ПДР. Окрім того, було порушено комендантську годину. На підтвердження викладеного поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 переглянути фіксацію вчиненого ним порушення ПДР. Встановити, що саме було продемонстровано працівниками поліції неможливо, в зв`язку з тим, що дане відео не відображається на дослідженому судом відеозаписі. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в найближчому медичному закладі. Від огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, при цьому заперечував, що він керував транспортним засобом. Зрозуміти з наданого працівниками поліції відеозапису, чи були у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі, не можливо, оскільки видно лише середину тулуба людини, з якою вони спілкуються.

В 01:07 год поліцейська запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, в 01:12 год йому видано направлення для проходження такого огляду, в 01:20 год вони приїхали до лікарні, в 01:40 год з`явився лікар для проведення огляду, а в 01:41 год працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, як на місці так і в лікарні, хоча у вказаний час лікарем проводився огляд самого ОСОБА_1 (мірявся тиск, пульс, здійснювався поверхневий огляд).

В 01:45 год лікар, яким проводився огляд, запитав ОСОБА_1 , яким чином він буде проходити медичний огляд, та запропонував йому або продути в Драгер, або здати кров на дослідження. ОСОБА_1 повідомив, що він бажає здати кров для проведення аналізу, однак з цим не погодився працівник поліції та знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з використанням Драгеру. Після запитання ОСОБА_1 , чому він не може здати кров, працівник поліції повідомив, що це не передбачено інструкцією та залишив приміщення лікарні. В подальшому, в службовому автомобілі, за відсутності ОСОБА_2 , працівниками поліції було складено протокол відносно нього за ч.1 ст130 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п.4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

Відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Розділом 3 Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, відповідно до якого такий огляд проводиться лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Судом встановлено порушення працівниками поліції згаданих законодавчих норм.

Звертаю увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

Згідно наданих захисником та досліджених судом акту медичного огляду особи на стан сп`яніння №13 від 03.03.2025 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03.03.2025 медичний огляд ОСОБА_1 проходив в КП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради 03.03.2025 в 01:12 год. Огляд проводився лікарем ОСОБА_3 . Ознак алкогольного сп`яніння лікарем у ОСОБА_1 не виявлено, ознаки сп`яніння, зазначені поліцейським у протоколі, лікарем також виявлені не були.

Згідно результатів токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю №623 в доставленому зразку крові ОСОБА_1 етиловий алкоголь не виявлений, дата та час відбору зразків 03.03.2025 в 01:45 год.

Окрім того, Звягельським районним відділом поліції та Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Житомирській області у відповідь на адвокатський запит захисника було надано диски з відеофіксацію адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , які містять ідентичні відеозаписи, які було долучено працівниками поліції до протоколу, який був направлений до суду.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння 03.03.2025, який він за направленням самого поліцейського пройшов у медичному закладі у встановленому законодавством порядку та згідно якого він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин, викладених в протоколі.

Резюмуючи викладене та беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин