Справа № 503/884/25
Провадження №3/503/789/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

04 червня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170125, згідно змісту якого 02.06.2025 року о 14:30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 150 СК України неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та догляду за неповнолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання на тривалий час покинула місце проживання, знаходячись у місцевої мешканки, де вживала алкогольні напої, які мають шкідливий вплив на стан здоров`я, через що могло бути або було заподіяно шкоду фізіологічному та психологічному розвитку дитини, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170125 від 04.06.2025 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 19.06.2025 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді із проставленням останньою свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання їй судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер її телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170125 від 04.06.2025 року (а.с.2) і її письмовому поясненні від 03.06.2025 року (а.с.7), які підписані нею без яких-небудь зауважень щодо правильності внесених до них відомостей, зокрема правильності зазначення номеру її контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка від 12.06.2025 року про доставку SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отриманими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170125 від 04.06.2025 року (а.с.2), який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин та із зазначенням нею у графі пояснення по суті порушення своєї позиції про те, що з порушенням згодна та запевнення про те, що більше такого не буде;

- копією письмового пояснення неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), наданими нею 03.06.2025 року в присутності законного представника матері ОСОБА_1 , в яких пояснила, що 02.06.2025 року о 12.00 годині вона зі своєю подругою пішли рвати бузину, в подальшому близько 16.00 години вона повернулась додому, передяглась та вони пішли гуляти, а в подальшому пішли до третьої особи, де вживали алкогольні напої, а потім залишилась там ночувати, додому повернулася близько 17.00 години 03.06.2025 року;

- копією письмового пояснення ОСОБА_3 від 03.06.2025 (а.с.6), в яких пояснила, що 02.06.2025 року близько 10.00 години пішла до своєї подруги ОСОБА_4 , після чого вони пішли рвати цвіт бузини, після чого повернулась додому перевдягнутись, а після вони пішли гуляти, а в подальшому пішли до третьої особи, де вживали алкогольні напої, після чого всі стали п`яні, та залишилась там ночувати, так як вже було пізно, додому повернулись 03.06.2025 року;

- копією письмового пояснення самої ОСОБА_1 від 03.06.2025 року (а.с.7), в яких остання пояснила, що 02.06.2025 року її дочка ОСОБА_2 попросилася разом зі своє подругою піти рвати цвіт бузини у місцевої мешканки, після чого у вечірній час доби до дому не повернулась і вона почала її шукати, при цьому зателефонувати їй не могла, оскільки дочка залишила свій телефон вдома, але знайти дочку самотужки вона не змогла та 03.06.2025 року продовжила пошуки, однак знову знайти дочку не змогла, після чого вже о 16:07 годині зателефонувала до поліції, а близько через 40 хвилин її дочка повернулась додому разом з ОСОБА_3 та повідомила, що з відучора перебувала у місцевої мешканки, де вживала алкогольні напої;

- копією рапорту від 03.06.2025 року (а.с.3) про отримання о 16:31 годині 03.06.2025 року повідомлення зі служби 102 про зникнення дитини ОСОБА_1 дочки ОСОБА_2 з 13:30 години 02.06.2025 року.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Водночас суд вважає, що зі змісту пред`явленого адміністративного обвинувачення підлягає виключенню обставина про те, що «було заподіяно» шкоду здоров`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять в собі жодних належних доказів згаданої обставини відповідних медичних документів, які б підтверджували існування шкоди її здоров`ю, а тому її зазначення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170125 від 04.06.2025 року (а.с.2) є безпідставним.

Суд звертає увагу на те, що на підставі досліджених доказів в ході судового розгляду було встановлено обставини, які вказують на те, що вживання неповнолітньою ОСОБА_2 алкоголю відбувалось під час відсутності поряд її матері ОСОБА_1 , хоча в той же час там перебували повнолітні особи, які на думку суду все ж мали можливість впливати на обставини вживання або невживання своїм неповнолітнім гостем алкоголю в силу свого віку та/або їх статусу господаря у помешканні. Однак, відповідні превентивні дії не були вжиті цими особами з метою попередження виникнення ситуації, яка призвела до настання події правопорушення.

Водночас чинне законодавство передбачає адміністративну відповідальність за доведення неповнолітнього до стану сп`яніння не лише батьками неповнолітнього і особами, які їх замінюють, але й іншими особами (стаття 180 КУпАП).

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі у межах санкції передбаченої за вчинення даного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко