ПОСТАНОВА

іменем України

19 червня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, кожні з котрих надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не зазначений, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , сімейний стан та місце праці не повідомив, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше неодноразово протягом року притягався до адміністративної відповідальності, -

за ч. 5 ст. 126 та за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 28.04.2025 року о 14:30 год. по вул. Героя О. Ушневича у м. Сколе Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.

Йому ж, ставиться у провину те, що він 05.05.2025 року о 10:52 год. по м-ні. Незалежності у м. Сколе Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування у стані сп`яніння та/чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, 05.05.2025 року о 10:52 год. по м-ні. Незалежності у м. Сколе Стрийського району Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння із доставленням його у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Він же, будучи особою, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування у стані сп`яніння та/чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, 09.05.2025 року о 17:19 год. по вул. Рожаночка у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння із доставленням його у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Усі чотири матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 3 ст. 130 КУпАП надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Сколівського районного суду Львівської області 12.05.2025 року та 14.05.2025 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 453/739/25 та номера провадження 3/453/374/25, єдиного унікального номера справи 453/754/25 та номера провадження 3/453/376/25, єдиного унікального номера справи 453/756/25 та номера провадження 3/453/377/25, єдиного унікального номера справи 453/758/25 та номера провадження 3/453/378/25.

Оскільки статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то постановами судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 15.05.2025 року справи за єдиним унікальним номером 453/754/25 та номером провадження 3/453/376/25, за єдиним унікальним номером 453/756/25 та номером провадження 3/453/377/25, за єдиним унікальним номером справи 453/758/25 та номером провадження 3/453/378/25 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, за ч. 5 ст. 126 та за ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднано в одне провадження із справою за єдиним унікальним номером 453/739/25 та номером провадження 3/453/374/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, котра надійшла на розгляд тому ж судді раніше, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 453/739/25 та номер провадження 3/453/374/25.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у призначені судові засідання не з`являвся, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд цієї справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126 та за ч. 3 ст. 130 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Сколівського районного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи також ту обставину, що викликав цю особу для його участі у судовому розгляді у даній об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення двічі, вважав за доцільне розглядати дану об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення за відсутності особи, який притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, порушення котрого двічі ставиться у провину ОСОБА_1 , водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Своєю чергою, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого також двічі ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, у тому числі й за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, позбавленою права керування транспортними засобами, встановлена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою яка керує транспортним засобом та двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення вищевказаних дій, встановлена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у дорожніх обстановках, що мали місце 05.05.2025 року о 10:52 год. по м-ні. Незалежності у м. Сколе Стрийського району Львівської області, та 09.05.2025 року о 17:19 год. по вул. Рожаночка у с-щі. Славсько Стрийського району Львівської області, не дотримався частини з наведених вище вимог Правил дорожнього руху, так як його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 320836 та серії ЕПР1 № 325140, котрі складені 05.05.2025 року о 11:24 год. поліцейським СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Гапонюком Ю.М. та 09.05.2025 року о 18:14 год. поліцейським СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Лопотичем В.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, котрі призвели до порушення пунктів 2.5. Правил дорожнього руху;

- направленнями на огляд водія транспортного засобу у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.05.2025 року о 11:00 год., та від 09.05.2025 року о 17:40 год. у зв`язку із виявленням щоразу у водія ОСОБА_1 на місці зупинок керованого ним транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння у вигляді розширених зіниць очей, що не реагують на світло, поведінки, що не відповідає обстановці;

- записами з нагрудних відеореєстраторів № 1769 та 1771, котрі містяться на оптичних дисках, долучених інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Гапонюком Ю.М. та поліцейським СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Лопотичем В.М. до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, та котрі кореспондується з фактичними обставинами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення й вказують на факт керування щоразу ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним пункту 2.5. Правил дорожнього руху, зокрема спостерігаються його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, при цьому його поведінка не відповідала обстановці;

- довідками від 05.05.2025 та від 09.05.2025 року, сформованими заступником начальника ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області майором поліції Матчишиним Н.В. на підставі відомостей з порталу Національної поліції України, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, згідно котрих ОСОБА_1 був притягнений раніше до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, й на нього щоразу були накладені відповідні адміністративні стягнення (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 607/17345/24; постанова Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року у справі за єдиним унікальним номером 756/2200/25).

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, двічі наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керує транспортним засобом та двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення відповідних дій, надалі щоразу керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

У той-же час, зібрані матеріали цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення не підтверджують в цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у дорожніх обстановках, що мали місце 28.04.2025 року о 14:30 год. по вул. Героя О. Ушневича у м. Сколе Стрийського району Львівської області та 05.05.2025 року о 10:52 год. по м-ні. Незалежності у м. Сколе Стрийського району Львівської області, не дотримався також й вимог підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, тобто повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена такого права, з огляду на наступне.

Так, до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 314307 та серії ЕПР1 № 325140, котрі складені 28.04.2025 року о 17:02 год. поліцейським СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Бабієм В.А. та 05.05.2025 року о 11:24 год. поліцейським СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Гапонюком Ю.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не долучено належних й допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у наведених вище дорожніх обстановках керував транспортним засобом повторно протягом року після вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП. Такими доказами, зокрема, могли б бути постанови органів Національної поліції про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за ч. 2 та/чи за ч. 4 ст. 126 КУпАП, або ж постанови районних, районних у місті, міських,чи міськрайонних судів (суддів) про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Також такими доказами могли б бути й сформовані органами Національної поліції довідки на підставі відомостей з порталу Національної поліції України, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, з котрих би вбачалося, що ОСОБА_1 був притягнений раніше до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП.

Натомість, у матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення наявні рапорти поліцейського СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Бабія В.А. від 28.04.2025 року та поліцейського СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Гапонюка Ю.М. від 05.05.2025 року, адресовані начальнику ВП № 3 Стрийськогго РУП ГУ НП у Львівській області майору поліції Марчоканичу В.В., у котрих вони доповідали про те, що оскільки на момент складення ними вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП некоректно працював логістичний пристрій, а тому, ними неналежним чином кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, натомість вірною мала б бути кваліфікація за ч 4 ст. 126 КУпАП.

Однак, суддя позбавлений можливості самостійно перекваліфікувати інкриміновані ОСОБА_1 дії з ч. 5 ст. 126 КУпАП на ч. 4 ст. 126 КУпАП, так як розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, в силу вимог ст. 222 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

То ж суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 та їх аргументація, беззаперечно підтверджують в його діях лише двічі склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, а в іншій частині, зокрема щодо наявності в його діях двічі складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, - являються сумнівними, у зв`язку з чим висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 двічі складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, та оформлення відносно нього відповідних матеріалів у цій об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення у наведеній частині, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відтак, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї об`єднаної в одне провадження справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній двічі склад інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову, котрою, з-поміж іншого, закрити провадження у цій справі у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складів зазначених адміністративних правопорушень.

У той-же час, при накладені адміністративних стягнень на ОСОБА_3 за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 КУпАП, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього. Поряд з цим, в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються, і за вчинені адміністративні правопорушення передбачена можливість накладення єдиного адміністративного стягнення, а тому суддя переконаний, що на ОСОБА_1 у даному, конкретному випадку, правильним буде накласти остаточне адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, - у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років.

Щодо накладення додаткових адміністративних стягнень у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, то матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стверджується та обставина, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_1 , належать іншій особі, чиє право власності у даному конкретному випадку суддя не вправі обмежувати у межах цієї справи, де власниця згаданого транспортного засобу участі не приймає.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах даної об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, який притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись статтями 8-9, 23, 33-36, 40-1, 126, 130, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, та, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Провадження у цій справі у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складів зазначених адміністративних правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Враховуючи положення ст. 317 КУпАП, обов`язок по виконанню цієї постанови у частині позбавлення права керування транспортними засобам покласти на відповідальну посадову особу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Визначений спеціальним законом строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині сплати штрафу та справляння судового збору, тривалістю в три місяці, вважається перерваним та встановлюється з дня припинення або скасування введеного в Україні воєнного стану. В іншій частині, а саме щодо позбавлення права керування транспортними засобами, строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН