Справа № 527/932/25
провадження № 3/527/584/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Фіцай О.Л., розглянувши справи про адміністративне правопорушення, які надійшли 20 березня 2025 року з відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 (інші відомості про особу суду не відомі),за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 Кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 березня 2025 року о 13.03 год в м.Глобине вул. Центральна, 23, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавству порядку та в медичному закладі відмовився, порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 15 березня 2025 року о 13.54 год в м.Глобине вул. Володимирівська, 23, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування ТЗ, а також будучи позбавленим права керування строком на 5 років Глобинським районим суддом Полтавської області від 10.02.2025 року справа 527/156/25, правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за адресою місця проживання зазначеною в протоколі. Окрім того, він був обізнаний про складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно розгляд справи у Глобинському районному суді Полтавської області. В графі пояснення особи, притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказано «Згоден».

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 поставивши свій підпис 15.03.2025 року у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №776883 від 15.03.2025 року та серії ЕПР1 № 272134 від 15.03.2025 року, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.130КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу №527/932/25 провадження № 3/527/584/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП зі справою № 527/933/25 провадження № 3/527/585/25 щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, присвоївши справі № 527/932/25.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

В ході судового розгляду судом було досліджено наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 776883 від 15.03.2025 та серії ЕПР1 № 272134 від 15.03.20254; повідомленням ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області, що згідно даних ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія» у ОСОБА_1 , 1992 року народження, документ посвідчення водія відсутній; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого було не було проведено огляд ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.03.2025 о 13.27 год.; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4276705 від 15.03.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.; копією постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу; копією постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років; копією постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) роківта відеозаписи фіксації вчинення правопорушення, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 2.1А ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність також настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 2.5 а ПДР, відповідно до якого: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.».

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не звільняє особу від проходження відповідного огляду. Суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія пройти відповідний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів адміністративних справ, на думку суду, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст. 130 КУпАП доведена, а саме протоколами про адміністративне правопорушення, відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Судом надавалась можливість правопорушнику реалізувати свої права і надати докази на підтвердження невинуватості. Однак, будь-яких доказів ОСОБА_1 суду не надано і обставин справи, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, не спростовано.

Підстав для закриття справи на підставі п.1 ч.1ст.247КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 судом не встановлено, також відсутні підстави для застосування ст. 22 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Водночас, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання стосовно накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.17 Закону України«Про виконаннярішень та застосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Суд вважає за необхідне до даних правовідносин застосувати правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, суд враховує таке.

З положень ч.3 ст.130 КУпАП вбачається, стягнення у виді конфіскації транспортного засобу може бути застосоване до транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 суд дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

З метою виконання завдань КУпАП та запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 2 ст. 36, ст. 38, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справу № 527/932/25 провадження № 3/527/584/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП зі справою № 527/933/25 провадження № 3/527/585/25 щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, присвоївши справі № 527/932/25.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят один тисячі) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строк 10 (років) без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у добровільному порядку, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Реквізити для сплати штрафу:

Адміністративний штраф суду:

UA0016001

,

Банк отримувач Казначейство України (ЕАП)

Отримувач ГУК у Полтавській обл./Полтавська/

Код податку 21081300;

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за

Банк отримувача :Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу - Судовий збір.

Стягувач: Держава.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконавчий документ підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 місяців, з дня винесення постанови.

Суддя О.Л. Фіцай