Провадження № 3/161/3712/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувалася, працюючої на посаді керівника ТОВ «Вест Кар Плюс», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.06.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 920/03-20-04-04 від 03.06.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Вест Кар Плюс», як посадова особа, не своєчасно подала податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2025 року при терміні подачі 21.04.2025 року (фактично подано 25.04.2025 року), чим порушив п. 49.1, п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 203.1 ст. 203 розділу У Податкового кодексу України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ст. 163-1 ч. 1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, в матеріалах справи наявна лише копія акту перевірки, на підставі якого і був складений протокол. Інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення немає.

Окрім того, суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , в період інкримінованих правопорушень, був суб`єктом вказаного правопорушення, тобто працювала у ТОВ «Вест Кар Плюс» саме в період, за який проводилась перевірка.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти рф», суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ч. 3 ст. 62 Конституції України регламентують, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючисьст. 163-1, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська