Справа № 484/3152/25
Провадження № 3/484/1590/25
Постанова

іменем України

19.06.2025 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від 4 відділу 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: військова частина НОМЕР_1 , посада: начальник командного пункту, звання: старший лейтенант, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 13.08.2013 року Васильківським РВ УДМС України в Запорізькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП

встановив

у травні 2025 року в ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (4 відділом 7 управління ДВКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи - начальника командного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Так, 27.05.2025 року представниками 4 відділу 7 управління ДВКР СБ України було виявлено ряд недоліків у сфері охорони державної таємниці, а саме: не організовано здача мобільних комунікативних пристроїв особовим складом, що несе бойове чергування на запасному командному пункті військової частини НОМЕР_1 . При цьому, 27.05.2025 року старший лейтенант ОСОБА_2 виконував бойові (спеціальні) завдання в якості оперативного чергового запасного командного пункту, який є режимним приміщенням (категорованим). Під час перевірки запасного командного пункту було виявлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 порушуючи вимоги наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.04.2024 року №165 "Про затвердження Інструкції зі зберігання і користування сособовим складом Збройних Сил України мобільними комунікаційними пристроями та іншими електронними засобами" не здав свій мобільний пристрій. Водночас, в ході огляду мобільного пристрою ОСОБА_1 було виявлено фотознімки зроблені у режимному приміщенні, а саме: робочих місць оператора вводу інформації "Віраж пульт", "Віраж загальне оповіщення", "картина оперативної обстановки", "Віраж РД аналіз", "РРВ-16". Також в ході перевірки встановлено, що в порушення вимог "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939, особовий склад запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_4 ПНА ніс бойове чергування з мобільними комунікаційними пристроями, книга прийняття на тимчасове зберігання засобів мобільного зв`язку командного пункту НОМЕР_1 велася формально. Також, в ході проведення службового розслідування представниками військової частини встановлено, що Вимоги наказу Головнокомандувача Збройних Сил України мобільними комунікаційними пристроями та іншими електронними засобами" до старшого лейтенанта ОСОБА_1 було доведено.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи допуск до державної таємниці за формою 2, діючи протиправно, в умовах воєнного стану в порушення вимог пункту 233 Порядку - 939 "внесення (ввезення) на територію підприємства, установи, організації аудіо-, відео-, радіо-, фотоапаратури, інших технічних засобів без відповідного дозволу", був занесений особистий необлікований мобільний пристрій на який він здійснював фотознімки у режимному приміщенні, при цьому не організувавши здачу мобільних пристроїв іншими військовослужбовцями на запасному командному пункті (режимне приміщення), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212- 2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав свою вину повністю, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суддя приходить наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 17/7/4-1623 від 05.06.2025, в якому зазначені обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам КУпАП, при цьому доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 11.07.2023 №34 (по особовому складу), довідкою військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2025 №371/4/5/8Д про надання допуску ОСОБА_1 до державної таємниці згідно наказу №70-Д від 18.05.2021, зобов`язанням ОСОБА_1 від 20.10.2022, актом проведення службового розслідування стосовно порушень у сфері охорони державної таємниці, виявлених 27.05.2025 під час контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 представниками 4 відділу 7 управління ДВКР СБ України, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_6 04.06.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 від 30.05.2025, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 27.05.2025 №62-аг "Про проведення службового розслідування", Інструкцією зі зберігання і користування особовим складом військової частини НОМЕР_1 мобільними комунікаційними пристроями та іншими електронними засобами та відомостю про доведення і роз`яснення особовому складу військової частини НОМЕР_1 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 04.06.2025 №26-од "Про результат службового розслідування".

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Надані суду докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, з урахуванням обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що підстави, на основі яких було складено даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, суд вважає, що вказане порушення є малозначним, у зв`язку з чим можливо звільнити останнього від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про оголошення усного зауваження, то згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 22, п. 6 ч. 1 ст. 212-2, ст. 283, ч. 2 ст. 284 КУпАП

постановив

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: