Справа № 390/1076/25
Провадження № 3/390/322/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі судді Підгірської Г.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Кропивницького районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали адміністративних справ щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, які постановою суду від 09.05.2025 об`єднано в одне адміністративне провадження у справі № 390/1076/25.

Згідно наданих документів 03.05.2025 о 16:20 на трасі Н -14 66 км ОСОБА_1 керувала транспортним Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мала посвідчення відповідної категорії. Порушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови від 02.05.2025, чим порушила п. 2.1.а. ПДР України.

В той же час, керувала транспортним засобом Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п.2.5. ПДР України.

До протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 долучила заявку на отримання судових повісток за допомогою смс-повідомлення.

В судові засідання 23.05.2025 і 20.06.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи також є підтвердження про отримання нею смс-повідомлень.

З метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав, судом використано усі можливі способи її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Проте, судом встановлено наступні обставини:

1) працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про направлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення для розгляду до Кропивницького районного суду Кіровоградської області;

2) суд здійснював виклик ОСОБА_1 , однак остання не вживала жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження;

3) жодних клопотань, заяв тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 чи про відкладення розгляду справи до суду не було подано.

Таким чином, судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини та те, що ОСОБА_1 своєчасно і належним чином сповіщалася про час і місце розгляду справи, з урахуванням строків розгляду даної категорії справ, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтею 1 КУпАП.

З метою своєчасного та належного розгляду справи, виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, з врахуванням вимог частини другої статті 268 КУпАП, відповідно до якої під час розгляду судом справ, передбачених частиною п`ятою статті 126 та частиною першою статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без її участі.

Дослідивши та вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП в повному обсязі підтверджується такими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ 1 №319128 від 03.05.2025, відеозаписами з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про відмову; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з поміткою «не проводився»; розписка про відсторонення від керуванням транспортного засобу; тощо.

Враховуючи наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КпАП України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за частиною п`ятою статті 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою четвертою цієї статті.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №319120 03.05.2025, постановою про накладення адміністративного правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі; довідкою про неотримання посвідчення водія; довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП відповідно до постанови від 02.05.2025; відеозаписами з боді-камер поліцейських та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а саме: повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на розмір штрафу, правопорушення передбачене п`ятою статті 126 КУпАП є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

Відповідно до абзацу третього пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З довідки про отримання особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала, а тому позбавлення її права керування транспортним засобом буде не справедливим.

Суд не вбачає підстав для застосування стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи характер правопорушень, особу правопорушника, зважаючи на статтю 36 КУпАП, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись статтею 36, частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130, статтями 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Допустити виконання постанови після набрання постановою законної сили.

Початок строку відбування адміністративного арешту обчислювати з моменту адміністративного затримання у порядку виконання даної постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Г.О. Підгірська