Справа № 706/787/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 02.05.2025 близько 20 год 00 хв ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання своїх дітей, а саме: перебувала в стані алкогольного сп`яніння, діти були без нагляду, брудні. В будинку антисанітарні умови, приготована їжа відсутня.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У судові засідання, призначені на 06.06.2025 та 25.06.2025 ОСОБА_1 не з`явилася. Про розгляд справи повідомлялась шляхом направлення поштової кореспонденції за вказаною у протоколі адресою. Згідно трекінгу відправлення, судову повістку про виклик на 25.06.2025 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримала 20.06.2025, однак до суду не прибула.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла таких висновків.

Диспозицією частини першої статті 184 КУпАП встановлена адміністратвина відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Частина друга статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою вищевказаних діянь повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення,

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Преамбула Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні (ст. 2 Закону № 2402-ІІІ).

Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону № 2402-ІІІ).

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону № 2402-ІІІ).

Відповідно до статті 35 Закону № 2402-ІІІ особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналіз приписів Закону № 2402-ІІІ дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, тощо.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому 13.12.2022 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

ОСОБА_1 є матір`ю 7 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 2 9), та на неї законом покладено обов`язки щодо виховання дітей, забезпечення їх необхідних умов життя та навчання.

Водночас ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її 7 малолітніх дітей.

Так, відповідно до наданих 02.05.2025 працівнику поліції старостою Осітнянського старостинського округу ОСОБА_10 пояснень, 02.05.2025 вона близько 20 год із соціальними працівниками ОСОБА_11 здійснювали раптову перевірку сім`ї ОСОБА_1 за отриманою від односельців інформацією про чергове ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків на ґрунті алкогольного сп`яніння. Тоді ж ОСОБА_1 допустила їх в будинок та було встановлено, що ОСОБА_12 перебувала у стані сп`яніння, в брудному одязі, діти роздягненні, в будинку антисанітарні умови, вечеря для дітей відсутня. Зі слів сусідів, діти весь вечір гуляли самі, возили вулицею у візочку чотиримісячну сестричку, і просили їжу, бо мама у цей час спала у нетверезому стані (а.с. 11).

Про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та невиконання нею батьківських обов`язків староста села ОСОБА_10 повідомила працівників поліції 02.05.2025 о 20 год 25 хв, зателефонувавши на лінію 102, що підтверджується копією долученого до справи рапорту (а.с. 12).

Факт неналежних умов проживання, незабезпечення нагляду за малолітніми дітьми підтверджено долученими до справи фотокопіями із домоволодіння ОСОБА_1 (а.с.15 18).

Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 у справі 706/261/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 13 14).

Свою провину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ОСОБА_1 визнала, про що власноруч вказала в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 436552 від 07.05.2025 (а.с. 1).

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення у їх сукупності, суддя вважає що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за невиконання нею, як матір`ю, обов`язків щодо виховання дітей. Оскільки таке правопорушення ОСОБА_1 вчинила повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення, відповідальність вона має нести за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40 1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 184, 245, 247, 251, 276, 283- 285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником на рахунок: (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Христин/ 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0023757; код класифікації доходів бюджету 21081100).

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу упродовж 15 днів, в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач платежу: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Христинівський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Альона ШКОЛЬНА