Справа № 156/417/25
Провадження № 3/156/371/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, працює у фермерському господарстві с.Стоянів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №285028 від 29.03.2025 вбачається, що 29.03.2025 о 15 год. 14 хв. у селі Милятин по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ИЖ2126, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився, що зафіксовано на засіб відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 29.03.2025 їхав додому з лікарні, в автомобілі перебували пасажири, його матір та бабуся. Після того, як його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він погодися пройти такий огляд. В подальшому при спілкуванні працівники поліції ще кілька разів пропонували йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він також погоджувався, однак працівники поліції зволікали і далі продовжували з ним бесіду, пояснюючи, що огляд необхідно проходити у медичному закладі, що знаходиться у м. Нововолинськ. І у черговий раз на пропозицію поліцейського, чи згідний він пройти огляд він відмовився, після чого на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджував, що ознак наркотичного сп`яніння у нього не було. Подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Овсієнко С.А. у судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного. Пояснив, що працівники поліції шість разів пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікувальному закладі, на що той шість разів погоджувався, проте з невідомих причин поліцейські так і не доставили його до лікувального закладу для проходження такого огляду, а зволікали з цим. Також зазначив, що поліцейськими не було встановлено у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.03.2025, зокрема таких, як тремтіння рук та відсутність реакції зіниць на світло, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 показала, що 29.03.2025 вона перебувала в автомобілі під керуванням її сина на час зупинки їх працівниками поліції. Вони повертались додому із лікарні, в автомобілі перебувала також її свекруха. Після перевірки документів працівники поліції забрали сина до службового автомобіля, де з ним бесідували.

Допитаний поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання зупинили автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , він запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що той відмовився. Після цього ним складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . На питання, чому на неодноразову згоду ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, зафіксовану на відео, його не було доставлено до лікувального закладу, показав, що йому невідомо, що водій погоджувався, оскільки ОСОБА_1 спілкувався з його колегою, перебуваючи в службовому автомобілі, а він в цей час знаходився на вулиці. А коли він сів до автомобіля і запропонував проїхати для огляду, той відмовився.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Овсієнка С.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, встановив наступне.

Положеннями ст.1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до протоколу долучено:

- рапорт за фактом повідомлення поліцейського на лінію «102» про виявлення правопорушення;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до вказаного акта ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції. Зі змісту направлення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- відеозаписи з нагрудних боді - камер поліцейських та відеореєстратора на оптичному диску.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, п. 2.5 ПДР України встановлено обов`язок, а не право водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, та за невиконання вказаного обов`язку настає адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 2, 3, 4 6, 7 розділу І, п.п. 1, 9 12 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, як вбачається із оглянутих судом відеозаписів, з незрозумілих причин працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі міста Нововолинськ, а не найближчому.

Згідно з п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, поліцейський, виявивши у водія ознаки алкогольного або наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів «а» та «б» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, вищенаведені норми, які регулюють порядок проведення огляду на стан сп`яніння, свідчать про те, що процедурі огляду обов`язково передує об`єктивна та обґрунтована підстава вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи у певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.

Таким чином, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади, вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, в ході судового розгляду встановлено, що поліцейським не було дотримано порядку виявлення у водіїв стану сп`яніння та процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, з оглянутого відеозапису з боді-камери поліцейського та реєстратора зі службового автомобіля вбачається, що після зупинки автомобіля марки ИЖ2126 р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський, перевіривши документи, він з ним бесіду з приводу того, чи вживає той алкоголь та наркотичні засоби. Також поліцейський уточнив у ОСОБА_1 підстави складення стосовно нього раніше протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 відповів, що його зупинили на блокпосту, він поспішав, саме тому відмовився від проходження огляду. Поліцейський оголосив виявлені ознаки стану наркотичного сп`яніння, які були вказані у раніше складеному протоколі щодо ОСОБА_1 , а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло та неприродна блідість, а також вказав, що відповідні ознаки стану наркотичного сп`яніння наразі наявні у ОСОБА_1 . У подальшому поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, при цьому наголошуючи, що такий огляд необхідно пройти у медичному закладі м. Нововолинськ. У свою чергу, ОСОБА_1 неодноразово (більше 5 разів) погоджувався пройти відповідний огляд, однак з незрозумілих причин поліцейські не доставили його до медичного закладу, акцентуючи увагу водія, що огляд потрібно проходити у м. Нововолинськ, неодноразово уточнювали у водія чи погоджується він все таки пройти відповідний огляд.

Протокол стосовно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, де зазначені ознаки такого стану, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звуження зіниць очей, що не реагують на світло.

Суд критично ставиться по пояснень поліцейських щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Так, з долученого по протоколу акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду, що свідчить про те, що поліцейський також мав намір провести огляд на перевірку наявності у останнього стану алкогольного сп`яніння. При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, однак у акті зафіксована саме його відмова.

Відповідно до направлення на огляд водія на стан сп`яніння у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Однак, поліцейські не оглядали руки ОСОБА_1 на предмет їх тремтіння, а також не перевіряли реакцію зіниць на світло. Суд враховує, що поведінка ОСОБА_1 була адекватною, відповідала обстановці та була послідовною, а шкіра його обличчя не була блідою.

Наведене свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 , на момент його зупинки працівниками поліції, перебував у стані будь-якого сп`яніння, а відтак законних підстав вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння об`єктивно не було.

У судовому засіданні поліцейський Кошелюк Р.В. зазначав, що виявивши у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння він запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що той відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Про те, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти медичний огляд йому невідомо, оскільки він на той час він знаходився на вулиці, а в автомобілі з ОСОБА_1 спілкувався його колега.

Однак, з оглянутих відеозаписів вбачається, що поліцейські при спілкуванні з ОСОБА_1 неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він неодноразово погоджувався. Аналізуючи розмову у службовому автомобілі, яка відбувалась між поліцейськими та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що працівники поліції у порушення вищенаведених вимог КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 №1452/735 не забезпечили доставку ОСОБА_1 до медичного закладу після його першої стверджувальної згоди на проходження відповідного огляду, а неодноразові повторні пропозиції пройти відповідний огляд суд розцінює, як безпідставні, з метою схилити останнього до відмови від проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумпцій вини ОСОБА_1 .

Так, аналіз вищевказаних норм та обставин справи свідчить про те, що інспектор поліції повинен був забезпечити проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі за першої згоди останнього на проходження відповідного огляду, і тільки подальші дії ОСОБА_1 , які б вказували про його небажання пройти огляд, давали б підстави стверджувати про порушення ним вимог п.2.5. ПДР України.

Суд сприймає відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння як таку, що була спровокована працівниками поліції, оскільки така пропозиція була озвучена неодноразово, на що водій неодноразово погоджувався.

Дії ОСОБА_1 , що зафіксовані відеозаписом поліцейських та викладені ним пояснення, вказують на відсутність умислу на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що має наслідком відсутність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі не має, не встановлені такі і судом.

Інші доводи сторони захисту щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи не знайшли, надані захисником до матеріалів справи медичні довідки суд не бере до уваги, оскільки вони не мають відношення до справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст.247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя Н.Н. Комзюк