ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1311/25

Провадження № 33/820/449/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Горщара Богдана Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 неодружену, що має на утриманні неповнолітню дитину, головного бухгалтера ДПТНЗ «Славутський професійний ліцей»,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 21 травня 2025 року о 00 год. 15 хв. в м. Славута по вул. Я. Мудрого водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820, результат 0,29 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Горщар Б.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що місцевим судом порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто у день складання протоколу, а тому остання була позбавлена можливості скористатися послугами захисника.

Стверджує, що працівники поліції дали ОСОБА_1 неправомірну вказівку щодо здійснення руху автомобілем, що і стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

Відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є частковими.

Місцевий суд не допитав свідка ОСОБА_2 , який був присутній на місці події, чим допустив неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвокат Горщара Б.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 336866 від 21 травня 2025 року, з яких вбачається, що 21 травня 2025 року о 00 год. 15 хв. в м. Славута по вул. Я. Мудрого водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820, результат 0,29 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- роздруківки з приладу Drager Alcotest 6820 ARSA-0319 від 21 травня 2025 року, якими підтверджується, що концентрація парів спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 на момент проходження огляду становила 0,29 ‰ (а.с. 4);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що Огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими у неї ознаками алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820. Результат тесту становив 0,29 ‰ (а.с. 2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2025 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 направлялась до КНП «Славутська міська лікарня», у зв`язку із виявленими в результаті огляду, проведеного поліцейськими, ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у медичному закладі остання відмовилась (а.с. 3);

- відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується, що в той момент коли ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснювала рух заднім ходом, до автомобіля підійшов працівник поліції та повідомив, що вона порушує комендантську годину. Під час встановлення особи водійки поліцейський відчув різкий запах алкоголю із салону авто, через що запропонував їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодилась. Вона підтвердила, що вживала алкоголь та просила не складати щодо неї протокол. Поліцейський роз`яснив їй порядок застосування спеціального технічного засобу, надав запакований мундштук для перевірки цілісності герметичного упакування. Після продуття водійкою приладу Drager Alcotest 6820 ARSA-0319, результат тесту становив 0,29 ‰. Щодо такого результату вона не заперечувала, від проходження огляду в найближчому медичному закладі відмовилась. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що щодо неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснив права, передбачені ст. 68 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із протоколом, який вона підписала та зазначила свої пояснення у ньому, жодних заперечень щодо такого не висловлювала та ствердила, що визнає свою вину у скоєному. Поліцейські також повідомили ОСОБА_1 , що подальший рух транспортним засобом їй заборонено (а.с. 7).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано визнав її винною у вчиненні вказаного правопорушення.

Доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто у день складання протоколу, а тому вона була позбавлена можливості скористатися захисником, на увагу апеляційного суду не заслуговують з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 68 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі й право на юридичну допомогу адвоката.

Хоча розгляд справи, дійсно, відбувався у день складання протоколу, однак ОСОБА_1 не була позбавлена можливості залучити адвоката у той самий день, або ж подати до суду клопотання про відкладення розгляду справи для отримання юридичної допомоги, чого не зробила.

Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 також були роз`ясненні її права, в тому числі і право на правову допомогу, яким вона скористалась.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Що ж стосується того, що працівники поліції дали ОСОБА_1 неправомірну вказівку щодо здійснення руху автомобілем, що і стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, то вказані обставини спростовуються даними відеозаписів, долучених до матеріалів справи.

Так, із даних відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, наявних у матеріалах справи та доданих адвокатом Горщаром Б.А., вбачається, що поліцейський підійшов до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 в той момент, коли вона здійснювала рух заднім ходом (00 хв. 01 сек. 00 хв. 08 сек. відеозапису під назвою «00000__0001А.MP4»; 00 хв. 01 сек. 00 хв. 32 сек. відеозапису під назвою «VID-20250521-WA0004.mp4»).

Окрім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а, провадження № 2-іс/811/3/17), саме по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Разом з тим, варто зазначити, що із вищевказаних відеоматеріалів вбачається, що на момент руху ОСОБА_1 транспортним засобом, у поліцейських були відсутні відомості (докази) про перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння, а тому підстави стверджувати про провокацію поліцейськими вчинення нею правопорушення відсутні.

Доводи захисника про те, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи є частковими, а отже є недопустимими доказами, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , особа якої зафіксована на відеозаписах та співпадає із особою правопорушника, яка була присутня в апеляційному суді, проходила огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено стан її сп`яніння.

Дані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації.

Отже, місцевий суд обґрунтовано взяв такі до уваги під час постановлення оскарженого рішення.

Що стосується тверджень апелянта про неповноту судового розгляду у зв`язку із тим, що місцевим судом не допитано ОСОБА_2 який перебував на місці події, то такі на увагу апеляційного суду не заслуговують, оскільки докази, долучені до матеріалів справи, були достатніми для встановлення обставин справи.

Крім того, жодних клопотань про допит вказаної особи під час розгляду справи місцевим судом ОСОБА_1 не заявляла. Натомість, матеріали справи таких не містять.

Таким чином, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить сторона захисту, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника адвоката Горщара Богдана Анатолійовича без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.