КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/19665/24

Суддя в суді першої інстанції: Гришко О.М.

Провадження № 33/824/3338/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участі секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі605 грн. 60 коп.(а.с. 15-16).

Не погодившись з вказаною постановою, 26 травня 2025року захисник ОСОБА_1 - адвокат Смаль О.П. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 27-31).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що 01 травня 2025 року апелянт дізнався про відкрите виконавче провадження щодо нього 77611366 за результатами винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови. Разом з тим, 05 травня 2025 року звернувся до адвоката, 06 травня 2025 року адвокатом було подано заяву про доступ до справи, 15 травня 2025 року адвокат і ОСОБА_1 отримали доступ до всіх письмових документів по справі (в тому числі і протокол), 25 травня 2025 року отримано відеоматеріали по справі. Вважав, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що в доданих до справи матеріалах відсутній протокол ААД № 835178 щодо фіксації правопорушення начебто вчиненого ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказував, що з доданих відеоматеріалів встановлено, що співробітниками поліції до протоколу ААД № 835177 не додано доказів виявлення та фіксації зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння. До матеріалів додано акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, але не підписаний особою, яка оглядається. Технічні засоби, як ліхтарик, для перевірки реакції очей на світло, що передбачено спеціальним правилами, не використовувався.

Зазначав, що відсутня належна пропозиція пройти медичне освідчення, а тому і немає відмови особи, яка керує тз від проходження такого огляду.

Звертав увагу, що на відео не фіксуються ознаки наркотичного сп`яніння, які начебто виявлені у ОСОБА_1 . Навпаки, на початку другого відео файлу з боді-камери поліцейські поводяться із затриманням ОСОБА_1 як із знайомим, який раніше вживав наркотичні засоби, але не вказують на явні ознаки такого сп`яніння (один із поліцейських робить висновок, що ОСОБА_2 став на шлях виправлення). Упереджене ставлення одразу проявляється у проведенні поліцейським у ОСОБА_1 особистого обшуку наявних при ньому речей без складання відповідного протоколу такого обшуку, без залучення понятих. За результатами обшуку у ОСОБА_1 нічого не виявлено, потім ОСОБА_1 відводить один із поліцейських подалі від камери і про щось спілкується з ним, а потім повертається і відразу пропонує йому пройти медичний огляд, на що ОСОБА_2 повідомляє, що не хоче нікуди їхати. Третє відео продовження затримання розпочинається зі слів одного з поліцейських про те, що він раніше ОСОБА_1 вже за якесь правопорушення відпускав по-людськи, а ОСОБА_1 не відповідав йому на телефонні дзвінки і лише тому він буде складати на нього протокол про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в направляти протокол в суді і буде на нього накладений штраф. Вказані дії вказують на навмисні (упереджені) дії співробітника патрульної поліції, пов`язані з помстою за попередні особисті образи.

Співробітниками поліції не виконано належним чином вимоги ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі вказали не всі анкетні дані правопорушника, його точну адресу, місце роботи, посаду, а також необхідні відомості про свідків.

Відеоматеріали додані до протоколу без зазначення засобу запису та номеру, що не дає можливості ідентифікувати що саме це за відеозйомка.

Судом першої інстанції не вивчались матеріали, відеоматеріали, доказам не надала оцінка. Судом не було викликано та допитано свідків.

Вказував, що поліцейським в протоколі зазначено номер телефону ОСОБА_1 , але вказаний номер не використовується останнім вже два роки, однак судом першої інстанції вказана інформація не перевірена, ідентичність і належність номеру телефону саме ОСОБА_1 не встановлена, проте, сформовано довідку від 29.11.2024 року про повідомлення останнього через мобільний за стосунок ОСОБА_3 на такий номер телефону про дату і час судового засідання. Разом з тим, судом не було вжито жодних заходів для належного сповіщення ОСОБА_1 .

Звертав увагу, що ОСОБА_1 не було надано копії протоколу, акту направлення на проходження медичного огляду (а.с. 27-31).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Смаль О.П. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. ОСОБА_1 до суду не прибув, був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом належним чином про що у справі є докази. Поряд з цим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Смаль О.П. підтвердив належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи апеляційним судом про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 50-68, 74).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 68).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Смаль О.П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Як вбачається з матеріалів справи, після надходження до суду протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу було призначено до розгляду на 09 грудня 2024 року о 11 год. 00 хв. (а.с. 13).

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні докази направлення районним судом ОСОБА_1 судової повістки.

Разом з тим, в матеріалах справи є довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду на 09.12.2023 о 11 год. 00 хв. (а.с. 14).

Проте, в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про направлення йому судових повісток у додаток «Viber».

При цьому, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказів обізнаності апелянта з розглядом судом першої інстанції матеріалів адміністративних правопорушень, матеріали справи не містять.

Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції забезпечив реалізацію права апелянта ознайомитись з матеріалами провадження, надати додаткові пояснення і доводи, які він за його твердженням не мав можливості надати в суді першої інстанції, для чого оголошував перерву в судовому засіданні 18 червня 2025 року (а.с. 64, 69-73).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 835177 від 03.10.2024, 03.10.2024 року о 18 год. 50 хв. в с. Ходосівка по вул. Соборна, 56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Yamaha» без номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, неприродна блідість, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому лікувальному закладі МОЗ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

В матеріалах адміністративного провадження, які надішли з районного суду наявні: протокол про адміністративне правопорушення ААД № 835178 від 03.10.2024, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписка, розписка, постанова ББА 112647, довідка, адмінпрактика, відеозапис (а.с. 2-10).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав «винний, більше не буду» (а.с. 1).

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Так, з відеозаписів з нагрудних боді-камер поліцейських вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Yamaha» без номерного знаку. Далі, працівники поліції підійшли до транспортного засобу за кермом якого був ОСОБА_1 . Під час перевірки документів, працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 10).

Доводи апеляційної скарги про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки працівники поліції не вказано в протоколі свідків, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано на камеру.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта, що відеозапис не містить номеру та зазначення, з якого приладу він здійснений, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис є повним, послідовним та повністю відображає події, які мали місце 03.10.2024 року та підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, доводи апелянта про те, що працівники поліції не було виявлено та повідомлено ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, як почервоніння очей, неприродна блідість, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухів, де засвідчений його підпис. При цьому будь-яких зауважень під час складання протоколу ОСОБА_1 до змісту протоколу не заявляв і не зазначив.

До того ж, апеляційний суд враховує, що пунктом 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

При цьому, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Також, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта, що судом першої інстанції не було перевірено правильність номеру телефону правопорушника, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в суду відсутній такий обов`язок.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для закриття провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Крім того, згідно з протоколом серії ААД № 835178 від 03.10.2024, 03.10.2024 року о 18 год. 50 хв. в с. Ходосівка по вул. Соборна, 56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Yamaha» без номерного знаку, не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року, притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ББА № 908622 від 28.03.2024, чим порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 2).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З довідки інспектору САП Обухівського РУП ГУНП в Київській області Засухи Т. вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова серії № 908622 від 28.03.2022 року (а.с. 6).

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, роздруківка таблиці Адмінпрактика(а.с. 7,10).

Відповідно до ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З Адмінпрактики вбачається, що 28.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено ВП № 1 (м. Васильків) Обухівського РУП ГУНП в Київській області постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 908622 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування ТЗ ВАЗ - 21011 гос. ном. 54629КТ особою, яка не має права керувати таким ТЗ, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн. (а.с. 7).

Таким чином, наявна ознака повторності вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що працівниками поліції було вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 835178 від 03.10.2024 року спростовуються наявним в матеріалах справи оригіналом протоколу серії ААД № 835178 від 03.10.2024 року.

При цьому, наявність такого протоколу була відображена в описі матеріалів адміністративного провадження, які надійшли з суду першої інстанції до апеляційного суду та доданій представником ОСОБА_1 - адвокатом Смаль О.П. до апеляційної скарги фотокопії такого опису, де також вказано про наявність такого протоколу.

Доводи і міркування викладені в додаткових письмових поясненнях представника апелянта - адвоката Смаль О.П. поданих ним 24 червня 2025 року вищевказаних висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі за відсутності складу правопорушення (а.с. 69-73).

Враховуючи викладене, висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець