Справа № 333/4503/25
Провадження № 3/333/1876/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 5 ст.126 КУпАП, -

В С Т АН О В И ЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 325117 від 09.05.2025 року, водій ОСОБА_1 , який протягом року, а саме, постановою серії БАВ № 219253 від 23.11.2024 р., вже був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, 09.05.2025 р. о 16 годині 35 хвилин, в м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 14 км, керував транспортним засобом VOLSWAGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом такої категорії, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Титаренко О.Г. заперечувала щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та просила закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі ст.287 КУпАП, зазначивши, що ОСОБА_1 10.04.2025 року в ТСЦ №2342 він отримав посвідчення у відповідності до якого він має право на керування автомобілем категорії «С». Під час події він здійснював виконання завдання командира, оскільки є військовослужбовцем, однак був зупинений працівниками поліції, внаслідок чого відносно нього було складено адміністративний протокол.

Суддя вислухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали адміністративної справи дійшла наступного.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність особи за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП інспектором поліції під час складання протоколу 09.05.2025 року про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325117 (а.с.1) зазначено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №219253 (а.с.4), довідку з підсистеми «Адмінпрактика» (а.с.6), витяг про інформацію транспортного засобу VOLSWAGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.5), оптичний носій інформації у вигляді СД-диску.

Зазначені докази, які є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, свідчать про повторність керування протягом року транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вказане не заперечувалося і представником водія ОСОБА_1 адвокатом Титаренко О.Г.

Разом з тим, в судовому засіданні адвокат Титаренко О.Г. вказала, що ОСОБА_1 на час події вже мав категорію «С», але був змушений здійснював керування автомобілем не маючи категорії «В» через те, що здійснював наказ командира у військовий час, оскільки є військовослужбовцем. Через триваючу війну та постійні передислокації військової частини у ОСОБА_1 не було часу на отримання категорії «В» для здійснення керування автомобілем. На час розгляду даної справи 10.06.2025 року вже отримав категорію «В».

Судом взято до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має посвідчення УБД, з початку війни перебуває в ЗСУ та захищає Україну, є офіцером ЗСУ, що підтверджується наданими адвокатом документами, що в свою чергу позитивно характеризує особу ОСОБА_1 та повністю виключає суспільну протиправність діяння.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що під час події ОСОБА_1 не мав категорії «В», однак мав вищу категорію «С».

Відповідно до постанови КМУ від 03.03.2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С», «С1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення категорії «В».

Однак, вказана постанова не регулює обставини, коли особа має вищу категорію «С», однак здійснює керування автомобілем категорії «В».

Суд вважає, що маючи вищу категорію, в даній справі категорію «С», коли військовослужбовець здійснює керування автомобілем категорії «В» для виконання своїх службових обов`язків, суспільна протиправність дій нівелюється повністю.

Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 з 10.04.2025 має категорію «С», а з 13.06.2025 року отримав категорію «В».

Таким чином, ОСОБА_1 ще до прийняття рішення суду (17.06.2025 року) усунув обставину, яка стала причиною для складання даного адміністративного протоколу.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

У відповідності до ст.33КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ст.34КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Зважаючи на наведене, суд враховує доводи адвоката Титаренко О.Г., оскільки в країні триває війна, активні бойові дії проходять на території Запорізької області, кожного дня цивільні і військові гинуть від російської агресії, а тому суд бере до уваги пояснення останньої, що09.05.2025 року ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та виконував завдання командира, така ситуація, яка склалася, вимагала від останнього негайного реагування, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості залучити іншого водія.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 були направлені на запобігання небезпеки, яка загрожувала громадському порядку, життю та здоров`ю населення, що знайшло своє підтвердження під час перевірки достовірності даних, зазначених представником останнього, отже ці дії були вчинені в стані крайньої необхідності, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно п. 4 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 18,33,34,247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП через вчинення правопорушення в стані крайньої необхідності.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова