Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/682/25
Єдиний унікальний №733/1077/25
Постанова

Іменем України

27 червня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП-невідомий

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

18.05.2025 року об 10-30 ОСОБА_1 по вул. Майорська,109 в с. Монастирище Прилуцького району Чернігівської області, автодороги Прилуки-Ніжин 132 км. керуючи транспортним засобом автомобілем KIA д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті при виїзді з другорядної на головну дорогу не надала переваги в русі автомобілю марки HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі в результаті чого сталося зіткнення, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки, чим порушила п. 16.11. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою , в тому числі і шляхом поміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, заяв чи клопотань не надала, захисника для участі у справі не залучила.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року, у справі Олександр Шевченко проти України від 26 квітня 2007 року та Трух проти України від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з принципу необхідності дотримання справедливого балансу між публічним та приватним інтересом, беручи до уваги приписи ст.1, ст.268 КУпАП, вважаю можливим та доцільним провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши наявні у справах докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 16.11. ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, порушила вимоги п.16.11. ПДР України, та такі її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками. Її вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №334153 від 18.05.2025 року, який містить дані про обставини ДТП, схемою місця ДТП від 18.05.2025 року та наслідків дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображено місце зіткнення, зафіксованою локалізацією пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , довідкою старшого інспектора САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області А. Назариної в якій зазначено що, ОСОБА_1 посвідчення водія отримувала НОМЕР_3 від 08.06.2018 року, довідкою старшого інспектора САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області А. Назариної в якій зазначено що, транспортний засіб KIA SPORTAGE н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом пред`явлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення примусово з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності стягується в подвійному розмірі штрафу , відповідно до положень ч.2 ст.308 КУпАП , який становитиме 1700 гривень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Вовченко