Справа №700/557/25
Провадження №3/700/310/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року селище Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Чорненька О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП, які передані у провадження судді Чорненької О.І.

Судовий розгляд матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 173-2 КУпАП призначено на 10 годину 05.06.2025 та неодноразово відкладалося в звязку з неявкою ОСОБА_1 та перебування головуючого судді на лікарняному.

В судове засідання, призначене на 09 годину 26 червня 2025 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поштового направлення судової повстки, яка отримана ним особисто 14.06.2025 проте, ОСОБА_1 не вжив заходів для прибуття на судовий розгляд протоколів про адміністративне правопорушення та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Так положенням статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи та вказує на те, що жодних обґрунтованих підстав та поважності причин неявки його до суду не надано.

Вивченням матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 143094 від 03.06.2025 року. Відповідно до вказаного протоколу, 08.05.2025 року о 20 годині 35 хвилин гр. ОСОБА_1 , перевуваючи в приватному будинку за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 ображав гром. ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

До матеріалів адміністративного провадження щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №143094 від 03.06.2025 року;

рапорт старшого інспектора СМЗвенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 08.05.2025 про отримання і реєстрації заяви про вчинення домашнього насильства 08.05.2025 року;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.05.2025;

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке,що готується) від 17.11.2024;

письмове пояснення ОСОБА_1 від 08.05.2025;

письмове пояснення ОСОБА_3 від 08.05.2025;

характеристики на ОСОБА_1 , видана виконавчим комітетом Лисянської селищної ради від 07.04.2025 та від 11.10.2024;

копія постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 30.04.2025 року (справа № 700/402/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.;

довідка начальника СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП В Черкаській області від 03.06.2025 № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.176, 177,ч.2 ст.175-1, ч.2 ст.178 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфікуються за чатиною 3 статті 173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП визначено адміністративним правопорушенням - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП визначено адміністративним правопорушенням - діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частиною третьою статті 173-2 КУпАП визначено, що повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого чатинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адмінастративному стягненню.

В матеріалах адміністративної справи не містяться належні докази, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою або другою статті 173-2 КУпАП повторно протягом року.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, справа розглядається в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 252, 256,280, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною третьою статті 173-2 КУпАП- закрити, на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА