Справа № 447/1289/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/911/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року. Львівський апеляційний суд у місті Львові в складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 , захисника Куся Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 20 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 20.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено стягнення на підставі ст.36 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду 14.04.2025 о 13 год. 36 хв. у м. Миколаєві по вул. Львівській, 13 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Загуменна, повертаючи на вул.Львівську, був не уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не обрав безпечної швидкості руху, при здійсненні повороту праворуч, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу, чим порушив п.2.3.б. ПДР України.

Крім того, 14.04.2025 о 13 год. 36 хв. у м.Миколаєві по вул. Львівській, 13 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Загуменна, повертаючи на вул. Львівську, був не уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не обрав безпечної швидкості руху, при здійсненні повороту праворуч, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу. Будучи причетним до ДТП, залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10.а. ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення та накласти стягнення у вигляді штрафу.

На підтримання апеляційних вимог апелянт вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано наклав на неї стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке накладено з порушенням вимог ст.33 КУпАП та судом не враховано того, що з самого початку визнав свою вину в скоєних правопорушеннях, при цьому зазначає, що після скоєння ДТП з участю ОСОБА_2 не зорієнтувався в ситуації, сприяв працівникам поліції у встановленні фактичних обставин події, потерпіла ОСОБА_2 немає жодних претензій, використовує автомобіль в повсякденному житті.

Розглянувши матеріали справи №447/453/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Водночас при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і не обґрунтовано застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкціями ст.124, ст.122-4 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, слід погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що під час даного ДТП немає обтяжуючих факторів, таких як перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до відповідальності відсутні, повністю визнав свою вину у скоєному та щиро розкаявся, зокрема на час складення адміністративних матеріалів працівниками поліції.

Крім цього, на адресу апеляційного суду надійшли клопотання законного представника ОСОБА_3 та самої потерпілої ОСОБА_2 , в яких останній зазначили, що ОСОБА_1 щиро розкаюється, просив вибачення, жодних претензій до ОСОБА_1 в них немає, та просять останнього суворо не карати.

Адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосоване відносно ОСОБА_1 , з огляду на вказані обставини, є надто суворим.

Усі вищеперераховані фактори дають обґрунтовані та вагомі підстави апеляційному суду змінити постанову суду першої інстанції в частині пом`якшення накладеного адміністративного стягнення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе, з врахуванням вимог ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст.124 та за ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкціями статтей.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 20 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В решті постанову місцевого суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.