Справа № 638/8975/25
Провадження № 3/638/3048/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Розумовського О. С., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 з Головного управління ДПС у Харківській області до суду надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 764/20-40-07-30 від 08.05.2025, ОСОБА_1 вчинила правопорушення: п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та п.6, п.7 стандарту бухгалтерського обліку 16 «Витрати» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за N 27/4248 зі змінами та доповненнями в результаті чого завищено від?ємне значення об?єкта оподаткування декларації з податку на прибуток за 2024 рік у сумі 1 295 143 грн; п. 103.1-103.5 ст. 103, п.п.141.4.2 п. 141.4 ст.141 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на доходи нерезидента джерелом їх походження з України всього у сумі 479 грн., у тому числі за 2020 рік в сумі 479 грн; п.103.9. ст. 103 Податково кодексу України не надано додатки ПН до податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік та за 2020 рік щодо виплачених доходів за послуги інжинірингу; п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України у зв?язку з відсутністю реєстрації податкової накладної за вересень 2024 року при здійсненні реалізації основного фонду; п.п.269.1.1.2 п.269.1.1. ст.269, ст.271 Податкового кодексу України встановлено заниження плати за землю всього в сумі 464222,26 грн., в тому числі: за 2019 рік - 91046,18 грн (січень-грудень), за 2020 рік - 61720,35 грн (січень-лютий, квітень - грудень), за 2021 рік - 67331,29 грн (січень-грудень), за 2022 рік - 12344,09 грн (січень-лютий), за 2023 рік - 183552,05 грн (січень - грудень), за 2024 рік - 48228,3 грн (січень - березень); п.266.5, п.п.266.7.4 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України встановлено заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки всього у сумі 131913,38 грн., у тому числі за 1 квартал 2023 року у сумі 26071,38 грн, за 2 квартал 2023 року у сумі 26071,38 грн, за 3 квартал 2023 року у сумі 26071,38 грн, за 4 квартал 2023 року у сумі 26071,36 грн., за 1 квартал 2024 року у сумі 27627,88 грн; п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на додану вартість та плати за землю; п. 49.2 ст. 49 Податкового Кодексу України несвоєчасне надання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2025 рік; за неподання податкової декларації з плати за землю за 2023, 2025 роки; п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Розумовський О. С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного статтею 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 286.2 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Інші порушення Податкового кодексу України, згідно із протоколом про адміністративне правопрушення мали місце в період 2019-2024 років. Таким чином, на даний час закінчилися строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 2 статті 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, п.3 ст. 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин