ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1654/25 Справа № 199/5404/25 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Нікітюк В.М.,

адвоката особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу адвоката Присенко О.Г., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року встановлено, що водій ОСОБА_2 14.04.2025 о 20:57 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Білозерське, вул. Ватутіна, 2, керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, шатка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Присенко О.Г. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд допустив спрощений підхід при розгляді даної справи, всебічно не з`ясувавши всіх обставин справи адміністративного правопорушення.

Всупереч вказаним вимогам закону до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції підійшла формально та не звернула уваги на допущені при оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 суттєві помилки, чим допустила неповноту судового розгляду.

Зазначає, що з матеріалів справи та відеозаписів з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що є об`єктивною стороною ст. 130 ч.1 КУпАП та підлягає обов`язковому доведенню. Дані обставини судом не досліджувались та належної оцінки їм суд першої інстанції не надав. Тому вважає, що ОСОБА_2 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наполягає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Звертає увагу, що відповідно до змісту протоколу адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_2 14.04.2025р. о 00:00 год., тобто опівночі, проте відповідно до відеозапису вбачається, що події відбуваються у інший час значно раніше о 20.57 год., а отже час адміністративного правопорушення зазначений у протоколі не відповідає фактичним обставинам та доказам, які надані суду. Зазначає, що час складання протоколу вказано 14.04.2025р. 21 год. 47 хв., але в описі установлених даних час здійснення правопорушення вказано 00 год 00 хв. 14.04.2025р. Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення було складено значно раніше ніж скоєно адмінправоворушення.

Наголошує, що складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що відсутні також докази складання, ознайомлення та підписання даного протоколу.

Звертає увагу, що із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення, передбачене ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, оскільки вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обгрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Звертає увагу, що направлення, яке долучено до матеріалів справи не містить вказівки на обов`язкові ознаки сп`яніння водія ОСОБА_2 .

В матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух.

Вважає, що наведені в апеляційній скарзі факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться водію ОСОБА_2 у провину складеним відносно нього протоколом.

Позиції сторін в суді :

Захисник Присенко О.Г. в судовому засіданні просила її апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 .

Висновки суду:

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП)

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що матеріалами справи доведено факт керування ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300719 від 14.04.2025 року. В подальшому ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як на доказ встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення суд послався на відеозапис. Проте, цим відеозаписом зафіксовано, та самим ОСОБА_2 не заперечувалось, що алкогольні напої він вживав саме після вчинення ДТП. Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 заперечував проти всього часу спілкування з працівниками поліції. Таку ж позицію було підтримано під час розгляду справи в суді першої інстанції, та на них є посилання в апеляційній скарзі. Проте, судом 1-ї інстанції не надано будь-якої оцінки цим твердженням ОСОБА_2 , і, на думку апеляційного суду, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які би спростовували таке пояснення подій, яке надано ОСОБА_2 . Таким чином, вважаю, що в ході судового розгляду не надано суду доказів того, шо ОСОБА_2 ОСОБА_4 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, вважаю не доведеними вказані як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскарженій постанові судді, обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом із наявністю ознак алкогольного сп`яніння, що є обов`язковими ознаками правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а відтак і складу цього правопорушення.

Вживання алкогольних напоїв після вчинення ДТП може утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Але адміністративний протокол про таке правопорушення відносно ОСОБА_2 не складався, і відповідно, судом не розглядався

Підсумовуючи викладене, вважаю, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано, а суддею суду 1-ї інстанції не наведено в оскарженій постанові об`єктивних, беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційні доводи слід вважати слушним, а оскаржену постанову судді такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з підстав недоведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Присенко О.Г., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин