ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1706/25 Справа № 175/4381/25 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Наконечної О.І. на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 04.01.2025 року о 08:22 год. у м. Краматорськ, пер. вул. Дружба та бул. Машинобудівників, водій ОСОБА_1 керував т.з. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Результат огляду позитивний 1,29% проміле, що підтверджується тестом №97 від 04.01.2025 року. Від керування т.з. водія відсторонено. Проводилась відеофіксація на бодікамеру Motorola Solutions VB 400 №475206 та відеореєстратор 70 moi.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Наконечна О.І. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі. Вважає, що суд не повно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, а викладені у постанові висновки належним чином не обґрунтовані та не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не звернув увагу на наявність підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням тримісячного строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказує на порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки акт огляду на стан сп`яніння не містить дати його складання, та під час проведення огляду працівниками поліції неправильно встановлено маркування та найменування приладу, за допомогою якого проводили тестування. Ставить під сумнів результати огляду, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази калібрування технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд. Звертає увагу на неповноту відеозапису. Наголошує, що ОСОБА_1 за станом здоров`я постійно приймає психотропні ліки, які також можуть впливати на результати вимірювання. Виказує сумнів щодо погодження ОСОБА_1 з інспектором та складеним ним протоколом, оскільки під час зупинки останній розхвилювався та не міг зрозуміло виказати свої сумніви. Вважає недоречним долучення до протоколу пояснень ОСОБА_1 , оскільки вони не стосуються даного правопорушення. На її думку, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Зауважує, що у протоколі вказано дату розгляду справи в іншому суді, і у зазначені дату та час вказаний суд справу не розглядав.

ОСОБА_1 та його захисник Наконечна О.І. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились. Захисник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984287 від 04.01.2025 року, згідно якого 04.01.2025 року о 08:22 год. у м. Краматорськ, на перехресті вул. Дружба та бул. Машинобудівників, ОСОБА_1 керував т.з. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Результат огляду позитивний 1,29% проміле, що підтверджується тестом №97 від 04.01.2025 року. Від керування т.з. водія відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння 1,29 ‰ із яким ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його особистим підписом.

Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest Drager 7510», прилад № ARMF-0325 тест № 97 від 04.01.2025 року, з якої вбачається, що 04 січня 2025 року о 08:28 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 1,29 ‰, та яка містить підпис тестуємої особи.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, та зафіксовано результат огляду 1,29‰, з яким ОСОБА_1 погодився.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі вказано дату розгляду справи в іншому суді на увагу не заслуговують, оскільки на момент складання протоколу, ще не набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-IX від 26.02.2025 року.

Долучення до протоколу пояснень ОСОБА_1 , які не стосуються даного правопорушення, також не маєістотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

З оглянутого судом відеозапису встановлено, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння була проведена відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735.

Оглянутим відеозаписом також спростовуються твердження захисника про те, що працівником поліції було озвучено результат огляду 1,25‰, замість 1,29‰, як зазначено у протоколі, акті огляду та чеку драгера.

Огляд проведено з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу приладу.

Огляд проведено за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 7510 прилад № ARMF-0325.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML» № ARMF-0325 відповідає вимогам ДСТУ.

Вказане свідоцтво чинне до 31 липня 2025 року.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 04.01.2025 року, тобто в межах строку дії вказаного свідоцтва.

Отже у апеляційного суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу та правомірності його використання для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд проводився за згодою ОСОБА_1 . Доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 7510, за допомогою якого проходився огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, в матеріалах справи не міститься.

Апеляційний суд не вважає неправильним маркуванням приладу, за допомогою якого проводився огляд, оскільки літери OIML у назві газоаналізатора Drager Alcotest 7510 вказують на те, що він спеціально розроблений для правоохоронних органів та відповідає вимогам OIML (Міжнародної організації законодавчої метрології) R 126:1998 Evidential breath analyzers (OIML R 126, edition 1998, IDT).

Посилання захисника на наявність підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених с. 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення вчинено 04.01.2025 року, а справа розглянута судом 20.05.2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Стосовно тверджень в апеляційній скарзі про стан здоров`я ОСОБА_1 та вживанняостаннім психотропних ліків, які також можуть впливати на результати вимірювання, апеляційний суд зазначає наступне.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.

Вживаючи психотропні ліки, ОСОБА_1 повинен утримуватись від керування транспортним засобом, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Наконечної О.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя