Провадження № 3/127/2642/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 при продажі мобільного телефону розрахункову операцію не провів через програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідний розрахунковий документ не сформував та не видав, чим порушив вимоги п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про отримання СМС-повістки, наявною в матеріалах справи.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Суд звертає увагу, що з метою підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя Рада суддів України визначила виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання.

Відтак, ОСОБА_1 було відомо, що за вказаним ним під час складання протоколу телефонним номером, судом буде здійснюватися її виклик для розгляду справи про адміністративне правопорушення, але своїми фактичними діями він ігнорує явку в судові засідання, що вказує на небажання брати участь в розгляді справи. За таких обставин, дії ОСОБА_1 призводять до затягування судового розгляду та впливають на розумні строки розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989, передбачено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження

Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.

Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, викладену у справі № 910/9836/18 від 12.03.2019, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило та виходячи з положень ст. 268 КУпАП, що під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № 460 від 04.04.2025, ОСОБА_1 при продажі мобільного телефону б/у «iPhone 13 Pro Max 256 gb» по уцінці 27 700 грн, розрахункову операцію не провів через програмний реєстратор розрахункових операції, відповідний розрахунковий документ не сформував та не видав, чим порушив вимоги п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до акту фактичної перевірки № 9070/02320705/ від 04.04.2025 слідує, що при продажі товару б/у «iPhone 13 Pro Max 256 gb Graphite» вартістю 27000 грн. (двадцять сім тисяч), 04.04.2025 розрахункову операцію не проведено через програмний реєстратор розрахункових операції, відповідний розрахунковий документ не створено та не видано. Продаж вказаного мобільного телефону б/у «iPhone 13 Pro Max 256 gb» проведено через програмний реєстратор розрахункових операції після початку перевірки. Перевіркою встановлено, що використання найманої праці, а саме неоформленого найманого працівника, якого допущено до роботи без оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_2 , працівника ОСОБА_1 , який надавав консультаційні послуги та здійснив розрахункові операції. Повідомлення про прийняття працівника на роботу (укладення контракту) станом на 04.04.2025 ФОП ОСОБА_2 до контролюючого органу не подавала.

Також у акті фактичної перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_2 не ведеться в порядку встановленому законодавством облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент проведення перевірки не надано накладну на товар чи будь які інші документи, що можуть ідентифікувати постачальника. Також не надано форму ведення обліку товарних запасів. Загальна сума неоподаткованого товару за місцем їх реалізації та за цінами їх реалізації становить 235 893 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 460 від 04.04.2025 та актом фактичної перевірки № 9070/02320705/ від 04.04.2025.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя: