ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/260/25 Справа № 711/403/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Остапенко Ю. А. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю захисника Коханый О.В., розглянувши апеляційну захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 11 січня 2025 року, близько 03:30 години, у м. Черкаси по вул. Смілянська, 33, керував транспортним засобом «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, порушення мови, на пропозицію про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу - газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі - Черкаському обласному наркологічному диспансері, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2025, за якою гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати;

2. Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зз`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, дане судове рішення незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню

Вказує, що оскаржувана постанова датована 12.03.2025 р., повний текст постанови, представник апелянта отримав 31.03.2025 р., шляхом надіслання його до особистого електронного кабінету в ЄСІС, що підтверджується "Карткою руху документа". 31.03.2025 апелянт отримав повний текс постанови у додаток Дія. Відсутність повного тексту постанови, та необізнаність з мотивами та висновками яких дійшов суду, унеможливлювало подання апеляційної скарги, протягом 10 днів, а саме до 22.03.2025 року.

Вказує, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

На жодному із наданих відеозаписів відсутній момент коли поліцейські патрульної поліції, інформують ОСОБА_1 , про причини зупинки які передбачені ч.1, ч.2, ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказує, що аналіз відеозаписів свідчить про упередженість дій поліцейських, які, вимагаючи від водія дотримання вимог законодавства, самі нехтували цими вимогами, не зважали на те, що окрім права вимагати (при тому що таким правом вони наділені виключно за умови, що такі вимоги є законними та ґрунтуються на об`єктивних даних), вони наділені ще рядом обов`язків, як то обов`язку повідомити причину зупинки, а сама причина зупинка якщо вона мала місце має бути реальною, а не надуманою.

Вказує, що про упередженість співробітників патрульної поліції, свідчить і той факт, що твердження про відому від проходження огляду на стан сп`яніння, було висловлене, ще до того як пропозиція пройти такий огляд була запропонована.

Відсутність правових підстав для зупинки, та недотримання правової процедури, якою в даному випадку є інформування водія про причини зупинки, не можуть породжувати правових насідків у вигляді подальшого огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а складний такий протокол не може породжувати юридично значущих наслідків.

За відсутності безумовних доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відому від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд розцінив незмінне і стійке бажання ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, як такі, що направлені на уникнення порушником відповідальності за вчинене правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику в інтересах ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 12 березня 2025 року, оскільки копію судового рішення вони отримали після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , 11 січня 2025 року, близько 03:30 години, у м. Черкаси по вул. Смілянська, 33, керував транспортним засобом «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, порушення мови, на пропозицію про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу - газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі - Черкаському обласному наркологічному диспансері, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 218027 від 11.01.2025;року, де зазначено, ОСОБА_1 , 11 січня 2025 року, близько 03:30 години, у м. Черкаси по вул. Смілянська, 33, керував транспортним засобом «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, порушення мови, на пропозицію про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу - газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі - Черкаському обласному наркологічному диспансері, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольної наркотичного чи іншого сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.01.2025, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, порушення мови, з відміткою про відмову ОСОБА_1 від огляду.(а.с.2);

- довідкою начальника відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції А. Яковлева від 13.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом календарного року за ст. 130 КУпАП не притягувався.(а.с.3);

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП рядової поліції Ратушного Б.В. від 11.01.2025 про обставини зупинки автомобіля «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого згодом було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте на вимогу поліцейських пройти відповідний огляд водій відповів відмовою.(а.с.4); .

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано

факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , зупинку автомобіля поліцейським екіпажем, виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, а також відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в закладі охорони здоров`я та в подальшому обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення і спілкування поліцейських із водієм.(а.с.5);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218027 від 11.01.2025 року, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольної, наркотичного чи іншого сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.01.2025, довідкою начальника відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції А. Яковлева від 13.01.2025, рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП рядової поліції Ратушного Б.В. від 11.01.2025, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано факт керування та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку гр. ОСОБА_1 .

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у останнього в ході спілкування з працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено. На неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, спочатку - на місці зупинки транспортного засобу, а потім - у медичному закладі, ОСОБА_1 відповів відмовою, після якої працівник поліції повідомив, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння за ч.1 ст. 130 КУпАП, але навіть після того водій не погодився на такий огляд. У подальшому працівники поліції почали складати відповідні матеріали. Через деякий час від початку складання адміністративного протоколу, ОСОБА_1 , який після виходу із власного автомобіля постійно перебував поряд із працівником патрульної поліції, дійсно починає висловлювати бажання «поїхати в ЧОНД», однак поліцейські роз`яснили, що на неодноразову пропозицію пройти огляд в закладі охорони здоров`я він також неодноразово відмовився, тому ними розпочато процедуру складання протоколу. Крім того, у ході спілкування поліцейські кілька разів повідомляли ОСОБА_1 , що не можуть враховувати після відмови його повторне бажання пройти огляд у медичному закладі, оскільки по дорозі туди він так само може повторно відмовитися від огляду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлене вище в повній мірі підтверджує відмову водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Доводи апелянта, про те, що працівники поліції безпідставності зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , є необґрунтованими.

Так, з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що транспортний засіб «Аudi Q7», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за порушення комендантської години, також у вказаного транспортного засобу була несправна права передня фара.

Крім того, причина зупинки ОСОБА_1 не має суттєвого значення у даному випадку, оскільки він притягнутий за відмову від проходження у встановленому законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисту про те, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 у подальшому висловлював незмінне і стійке бажання пройти такий огляд, однак поліцейські не виконали покладений на них обов`язок доставити водія для огляду до закладу охорони здоров`я, суд оцінює критично та сприймає їх як такі, що направлені на уникнення порушником відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що п. 9 Інструкції встановлює обов`язок поліцейського забезпечити доставку осіб для огляду до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а не фактичну їх доставку.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІП поліція для забезпечення публічно: безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматично: фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функц: фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обгрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 2.5 ПДР України, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 13.03.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду від 12 березня 2025 року.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок