ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2590/25

23 червня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №660545 від 03.06.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу ОСОБА_1 будучи особою, яку постановою Костопільського районного суду Рівненської області №564/731/25 від 24.02.2025 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 03.06.2025 близько 12 год. 15 хв., вчинив відносно ОСОБА_2 психологічне насильство, а саме ображав нецензурними словами, чим було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч.3 ст.173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , до матеріалів справи долучені письмові пояснення потерпілої, однак такі пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються іншими доказами.

Також долучено повідомлення з лінії «102», що працівниками поліції по приїзду на місце події проводилася відеофіксація на службову бодікамеру №3, однак матеріали справи не містять такого відеозапису.

Окрім того, порушивши вимоги ст. 255 КУпАП України відносно обов`язку збирання доказів особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, викладені в протоколі обставини гуртуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 та не підтверджуються іншими доказами, які б надавали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у даній справі, зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст.255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, докази за своєю суттю залишають місце сумнівам, і як наслідок не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, тому на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.173-2, 251, 255, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун