Справа № 750/4831/25
Провадження № 3/750/1763/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

30 березня 2025 року о 08 год. 57 хв. в м. Чернігові по вул. Кільцева, буд. 10, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, 30 березня 2025 року о 08 год. 57 хв. в м. Чернігові по вул. Кільцева, буд. 10, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки правила встановлені ст.36 КУпАП допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, постановою суду від 07 травня 2025 року справи було об`єднано в одне провадження, із присвоєнням справі номеру 750/4831/25.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, повідомив суду що злякався, а тому відмовився від проходження обстеження на визначення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні інспектор 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Дмитрук О.А., повідомив суду, що 30 березня 2025 року ним був зупинений водій ОСОБА_1 , під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, на місці водій від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився, йому було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, на що останній погодився, але коли вони приїхали в лікарню ОСОБА_1 , відмовився від проходження освідування на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в зв`язку з чим на водія було складено два протоколи.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується, а його доводи спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285670 від 30 березня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 30 березня 2025 року, відеозаписом долученим до протоколу; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285658 від 30 березня 2025 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30 березня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30 березня 2025 року, відеозаписом долученим до протоколу та іншими матеріалами долученими до справи.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а також всі докази у справі, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), у відповідності до положень ст.36 КУпАП адміністративне стягнення на нього слід накласти одне в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, вчинення адміністративних правопорушень, що відрізняються підвищеною суспільною небезпекою, є одними із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що необхідно для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 401, 130 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Ю. Лямзіна