1Справа № 335/4357/25 3/335/1298/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №315275 від 29.04.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 29.04.2025 року, о 16 год. 05 хв., у м. Запоріжжя, просп. Соборний (Леніна) 200, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820, результат 0,5% проміле, тест №2680. З результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання призначене на 21.05.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, його представник адвокат Дерев`янко І.О. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, для надання часу підготуватись до судового засідання.

Судом задоволено клопотання, розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 17.06.2025 року

У судове засідання призначене на 17.06.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У судове засідання прибув його представник - адвокат Дерев`янко І.О.

В даному випадку, із поданих заяв та клопотань, вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в провадженні суду, а тому беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно якої ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, суд здійснює розгляд такої справи за відсутності ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`янко І.О. у судовому засіданні 17.06.2025 року пояснила, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнає. Автомобілем в зазначений у протоколі день та час не керував, а знаходився поруч з ним. Просить дослідити оптичний диск, із записом подій до протоколу ЕПР1 №315275 від 29.04.2025 року, який міститься в матеріалах справи для підтвердження його слів та встановлення відсутності факту керування.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника, суддя приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2.9.а ПДР водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом поліцейських, заслухавши пояснення представника, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№315275 від 29.04.2025 року, згідно до якого 29.04.2025 року, о 16 год. 05 хв., у м. Запоріжжя, просп. Соборний (Леніна) 200, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820, результат 0,5% проміле, тест №2680. З результатом згоден. Від керування відсторонений. Шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил Дорожнього руху України, за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Всупереч доводам захисника протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 254 КУпАП та є належним і допустим доказом у справі.

З роздруківки показників спеціального технічного засобу алкотестера «Аlcotest Drager 6820» від 29.04.2025 року, вбачається, що тест №2680 на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено 29.04.2025 року о 16:25 год., результат тесту 0,50 ‰.

Згідно до п. 10 Розділу II Інструкції № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.04.2025 поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає та проведено огляд на місці зупинки та результатом огляду встановлено позитивна проба кількісний показник- 0,50 %.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що 29.04.2025 року працівники поліції на службовому автомобілі рушать за автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки вказаного автомобіля по просп. Соборний біля буд. 200, поліцейськими, в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були повідомлені водієві, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, на що водій ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 роз`яснювалося, що буде проведено огляд на стан сп`яніння та наслідки його не проходження, можливість проїхати у медичний заклад для проходження огляду. ОСОБА_1 роз`яснені його права, клопотань не надходило. Після роз`яснення порядку проходження на стан сп`яніння, поліцейськими знову повідомлені ознаки сп`яніння і ОСОБА_1 повторно підтвердив згоду на погодження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, перевірив герметичність трубки до алкотестера, проведено тестовий замір. Під час проходження огляду алкотестер показав у ОСОБА_1 стан сп`яніння 0,50 проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився. Будь-яких заперечень щодо результатів тесту ОСОБА_1 не повідомив. На роз`яснення поліцейським права у разі незгоди з висновком пройти огляд в медичному закладі, відповів, що не потрібно. ОСОБА_1 підписав результат тесту без зауважень. Після чого патрульні склали протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому зачитали ОСОБА_1 . Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 не висловив працівникам поліції прямої незгоди із результатами огляду, підстав для проходження огляду у медичному закладі не було.

Даними долучених відеозаписів поза розумним сумнівом підтверджено (видно і чути) вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, добровільну згоду водія на продування газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» з дотриманням вимог Інструкції, та згоду із результатом огляду на місці зупинки.

Факт керування автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 підтверджено відеозаписом з відеореєстратора автомобіля працівників патрульної поліції, який додано до протоколу. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначено. Відеозаписом події встановлено, що працівники поліції їдуть за автомобілем, який зупиняється біля будинку 200 по просп. Соборний м. Запоржжя, з водійського місця автомобіля виходить ОСОБА_1 .

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис, на думку суду, не містить даних, які б указували на тиск працівників поліції на ОСОБА_1 і матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Права ОСОБА_1 роз`яснені.

Підстав уважати цю інформацію недостовірною немає, оскільки дані відео повністю узгоджуються із даними письмових матеріалів. Повноваження працівника поліції скласти протокол при виявленні правопорушення презюмуються, оскільки даних про протилежне немає.

Даних про неправомірні дії працівників поліції у матеріалах справи відсутні.

У силу того, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту, їхати у медичний заклад для проведення огляду після проходження огляду на місці, підстав не було, у зв`язку з цим, протокол був правильно складений за п. 2.9 а ПДР . Суд зауважує, що складення направлення на медичний огляд у такому випадку не є обов`язковим, а тому долучене до матеріалів справи направлення суд приймає до уваги лише в частині фіксації виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відомостей, щодо проведення огляду на місці зупинки, результат огляду та згоду з результатом.

Відповідно п.5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки

При цьому суд враховує, що огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 перед та під час проведення огляду вимог надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу водій не заявляв, що підтверджується відеозаписами, які містяться в матеріалах справи

Згідно з положеннями п.п.1,3 Розділу ІІ Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у тому числі і «Alcotest Drager 6820», та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Так, використання медичних виробів, «газоаналізатор Alkotest Drager», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в пункті 43 вказано газоаналізатори «Alkotest Drager», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року N 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

З виписки результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820» вбачається, що датою калібрування приладу є 07.11.2024 року. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 07.11.2025 року, а відтак відсутні підстави для визнання результатів приладу недійсними.

Окрім цього, з відеозапису, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу приладу Alkotest Drager 6820 не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу та/або щодо результату огляду.

Вищенаведене спростовує доводи про незаконність та безпідставність використання спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи щодо неправильної фіксації температури повітря приладом «Драгер» у той день, не доводять неправильність показів приладу стосовно наявності стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, різниця в температурних показниках (навколишнього середовища та тих, які зафіксовані в роздруківці спеціального технічного засобу) може бути спричинена тим, що до початку вимірювання прилад міг знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Відповідно, поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх погодних умов, однак, жодним чином не впливатиме на результати тестування (результат огляду на стан сп`яніння), і це не свідчить про його непридатність. Під час відбору у ОСОБА_1 проби видихаємого повітря будь-яких несправностей приладу не зафіксовано.

Згідно з Інструкцією приладу «Alkotest DRAGER 6820» результати тесту можуть визначатись у двох показниках (діапазон вимірювання): Концентрація алкоголю в повітрі, що видихається 0,00 до 2,50 мг/л (вміст етанолу у повітрі, що видихається при 34 °C і 1013 гПа.) або концентрація алкоголю в крові від 0,00 до 5,00 ‰ вміст етанолу в крові при 20 ° C та 1013 гПа. Ці дані отримані з використанням переказного коефіцієнта 2100 між концентрацією спирту в повітрі, що видихається, і в крові (заводське налаштування, може налаштовуватися з урахуванням діючих переказних коефіцієнтів для конкретної країни).

У ст.8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2615-VIII від 25квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено дозволений показник рівня алкоголю у крові 0.2 проміле.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У даному випадку при застосуванні приладу Drager для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат - 0,50 %, результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові в діапазоні встановленому ст. 8 Конвенції про дорожній рух, відкритою для підписання у Відні 08 листопада 1968 року та ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2% алкоголю в крові.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Крім того, пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року (із поправками внесеними Європейською угодою, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, які набрали чинності 28 серпня 1993 року) визначено, що "Водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи представника зазначені у письмовому клопотанні не спростовують доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписівст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, який згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.130КУпАП.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП,у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 19.06.2025.

Суддя В.К. Сиротенко