ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/724/25Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/349/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

З участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Як визнав суд, 05 квітня 2025 року о 19 год 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в аптеці Подоржник в м. Бучач, вул. Г.Шухевича, 48а, в ході конфлікту з ОСОБА_2 , висловлювалася в її сторону грубою нецензурною лайкою, нанесла останній удар рукою в обличчя та потягла потерпілу за волосся, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Рекуш О.Р., не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини, кваліфікації дій та стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , вважає, що судовий збір в розмірі 605, 60 грн. не підлягає стягненню з його підзахисної.

Звертає увагу, що відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

Зазначає, ОСОБА_1 є осоюою з інвалідністю ІІ групи, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.01.2011 р. та копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 490430 від 20.06.2020 р., які він долучив до апеляційної скарги.

Просить змінити постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, виключивши з неї рішення суду щодо стягнення судового збору в розмірі 605, 60 грн.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р., який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що апелянтом не оскаржуються фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікація дій, вид та розмір стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , апеляційний суд не перевіряє рішення суду першої інстанції в цій частині.

Поряд з цим, що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість висновку місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, то апеляційний суд вважає їх слушними.

Так, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, відповідно до пункту 9 частини 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Як слідує з копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 26.01.2011 р., яка долучено до апеляційної скарги, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Вказана обставина стверджується також копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 490430 від 26.06.2020 р., відповідно до якої ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності довічною.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, в тому числі і у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказана обставина залишилась поза увагою місцевого суду, який при винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, постановив рішення про стягнення з неї судового збору.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 повинна бути звільнена від сплати судового збору, а тому постанову суду першої інстанції в цій частині слід змінити.

На підставі зазначеного,керуючись ст.294КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р. задовольнити.

Постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в частині вирішення питання щодо сплати судового збору, змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ .

В решті постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя