Справа № 166/603/25 Провадження №33/802/347/25 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11 квітня 2025 року о 22 год 40 хв у с.Видраниця ,вулиця Центральна ,2 на 28 км автодороги М-19 керував автомобілем "Ford Fiesta" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що він вину визнає, щиро розкаюється, просить не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм, у вільний від роботи час займається перевезеннями допомоги для благодійних організацій. Просить постанову судді у частині позбавлення права керувати транспортними засобами скасувати.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді в частині позбавлення права керування транспортними засобами, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №297846 від 12.04.2025 (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції №54 КНП Ратнівська ЦРЛ від 11.04.2025, згідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.3), рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №2(сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Середи Д. від 11.04.2025 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.5,6), зобов`язанням про відсторонення від керування ОСОБА_1 (а.с.8), рапортом інспектора СРПП відділення поліції №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції Михальчука А. (а.с.9), відеозаписами (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він працює водієм, у вільний від роботи час займається перевезенням допомоги для благодійних організацій, як на підставу скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, то такі доводи є безпідставними, враховуючи таке.

Отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок неухильно дотримуватись правил дорожнього руху.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає лише один вид стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, Законом України від 16.02.2021 № 1231-ІХ заборонено застосування статей 21 та 22 КУпАП, до правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, передача матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

Пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 вину свою визнав, щиро розкаявся, однак, враховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, ОСОБА_1 як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, проігнорував цю заборону, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані ОСОБА_1 обставини не є безумовними підставами для скасування постанови щодо нього.

Також, законодавець не передбачив можливості призначення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов