Справа № 682/1208/23
Провадження № 3-в/682/8/2025
У Х В А Л А

17 червня 2025 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М. розглянувши клопотання начальника ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Сергія ВОЗГРЕЧКА про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання начальника ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Сергія ВОЗГРЕЧКА про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2023 року накладено на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту. В ході виконання вказаної постанови суду було встановлено, що ОСОБА_1 відсутній за місцем свого проживання у зв`язку із відбуванням покарання у місцях позбавлення волі та несення служби в лавах ЗСУ. Таким чином постанову суду не було можливим виконати на протязі більше двох років, а тому ініціатор клопотання просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Дослідивши клопотання, додані матеріали суд дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2023 року, яка набрала законної сили 30.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 51 та ч. 2 ст. 187 КУпАП і в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 187 КУпАП у виді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту зі стягненням з нього в дохід держави судового збору в сумі 536,80 грн.

Згідно отриманої органом поліції інформації ОСОБА_1 відсутній за місцем свого проживання, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2023 року його було засуджено до покарання у виді 5 років та 5 місяців позбавлення волі після чого він перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та 14.06.2024 був призваний на військову службу під час мобілізації, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 року № 5123.

Згідно ч. 1, 2 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Постанова про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту строком 15 діб була звернута до виконання вчасно. В матеріалах справи відсутні докази ухилення особи правопорушника від відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

Згідно зіст. 303 КУпАП, законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання. Законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді арешту.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Відповідно до ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Вимогами п.п. 5, 6, 9 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Однак, вказана норма не кореспондується зі строками виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту, а тому у даному конкретному випадку застосована бути не може.

Суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. З огляду на викладене на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді подання про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративного стягнення, а саме, застосувати до КУпАП норми КК України, які регламентують подібні відносини.

У статті 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, суд приходь до висновку, що давність виконання постанови суду про накладення стягнення у виді адміністративного арешту по адміністративній справі не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, яким і є арешт, тобто 2 роки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строку давності його виконання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 301 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2023 у справі № 682/1208/23 (провадження № 3/682/549/2023).

Суддя Маршал І. М.