ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А.І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2023 року про виправлення описки,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2023 року:

1. Заяву начальника відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, задоволено.

2. Виправлено описки, допущені у постанові судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 308/15695/22, а саме:

- абзац п`ятий мотивувальної частини перед крапкою доповнено словами: "з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу»;

- абзац перший резолютивної частини перед крапкою доповнено словами: з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу».

Дана постанова є невід`ємною частиною постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 № 308/15695/22.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот грн. 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 копійок).

Відповідно до постанови суду від 12.01.2023, дванадцятого листопада 2012 року о 17 годині 12 хвилин на дорозі М-06 801 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду про виправлення описки від 24.03.2023 ОСОБА_1 та його представник - адвокат Качайло А.І. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати повторну постанову суду від 24.03.2023 як незаконну, залишивши постанову у цій же справі від 12.01.2023 без змін. Зазначають, що з метою недопущення аналогічних випадків правопорушень в подальшому, ОСОБА_1 пройшов курс навчання, після чого склав теоретичний і практичний іспит, на підставі чого 29.03.2023, без будь-який обмежень чи застережень отримав посвідчення водія категорії «В» № НОМЕР_2 , що надавало йому право керувати транспортними засобами, та яке він використовував, керуючи своїм автомобілем, по факту законно наданого йому права. 16.02.2025, керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на контрольно-пропускному пункті «Нижні Ворота», та після перевірки документів, працівники поліції повідомили йому, що він, згідно їх обліків є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим вилучили його посвідчення водія та склали постанову ЕНА № 4087854 застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. Звертають увагу на те, що при ознайомленні з матеріалами справи №308/15695/22, було з`ясовано, що у ній є дві постанови, про яку від 24.03.2023 ОСОБА_1 відомо не було, так як така розглянута без його участі та без участі захисника, а також її копія не надсилалася. Зазначають, що постановою від 24.03.2023, суддя виправив описку у постанові суду від 12.01.2023, у не передбачений законом процесуальний спосіб змінив санкційно-правовий зміст і суть постанови, яка набула законної сили, а отже без її скасування в апеляційному порядку. Цей процесуальний документ не підлягав ніяким виправленням, будь-яким змінам, тим більше посиленню санкційної відповідальності ОСОБА_1 . Таким чином, вважають, що суд першої інстанції невмотивовано та необґрунтовано позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами в той період часу, коли той за законом ще не мав такого права, оскільки посвідчення водія отримав 29.03.2025.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду зазначає, що оскільки ОСОБА_1 зміг вперше ознайомитися із оскаржуваної постановою лише 28.02.2025, тому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 24.03.2023, встановивши, що такий пропущеним ним із поважних причин.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи не надходили.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі учасників судового розгляду враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Беручи до уваги вказані у клопотанні апелянтів про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Качайло А.І. на апеляційне оскарження постанови Ужгородского міськрайонного суду 24 березня 2023 року та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2023 року, якою встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 20.11.2012, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо незаконності виправлення описки в судовому рішенні від 24 березня 2023 року, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема, проти України, розгляд справ про адміністративні правопорушення підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції у кримінальній сфері. Наведене пояснюється як каральною природою положень КУпАП, так і суворістю санкцій в окремих випадках (санкції за адміністративні правопорушення інколи є суворішими, ніж за кримінальні злочини).

Статтею 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, приймаючи до уваги загальні засади судочинства передбачені Конституцією України, враховуючи міжнародні стандарти і сталу практику ЄСПЛ щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення та беручи до уваги те, що діючими нормами КУпАП не визначено порядок виправлення описок у постановах по справах про адміністративні правопорушення та, відповідно, не передбачено і апеляційного оскарження таких постанов, то, у такому випадку, вбачається процесуально прийнятним та вірним застосування принципу аналогії закону, зокрема норм Кримінального процесуального кодексу України, які урегульовують дане питання.

Так, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що допущена описка була виявлена у ході виконання постанови, у зв`язку з чим начальником відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції було надіслано до суду першої інстанції листа від 10.03.2023 за № 06814/41/15-2023 про виправлення допущеної описки, який не є учасником вказаного провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень Глави 21 КУпАП та положень ст. 250 цього ж кодексу, які регулюють питання суб`єктного складу осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення і якими чітко визначено коло осіб, які мають процесуальні права у справі.

Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно прийнято до розгляду та в подальшому задоволено лист начальника відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про виправлення описки.

Так, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, після прийняття 12.01.2023 постанови, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот грн. 00 копійок), постановою суду від 24.03.2023 виправив допущену у резолютивній частині постанові від 12.01.2023 описку, зазначивши: «1. Заяву задовольнити. 2. Виправити описки, допущені у постанові судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 308/15695/22, а саме:

- абзац п`ятий мотивувальної частини перед крапкою доповнити словами: "з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу»;

- абзац перший резолютивної частини перед крапкою доповнити словами: з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу».

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що зазначені описки не змінюють суті постанови, а тому підлягають виправленню.

З аналізу зазначеної вище ст. 379 КПК України вбачається, що під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Очевидна арифметична помилка це помилка у визначенні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд який ухвалив рішення, після його проголошення, не має право його змінити або скасувати.

ККС у складі ВС у постанові від 12.07.2018 у справі № 127/13656/16-к зроблено висновок про те, що питання перегляду застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність віднесено до виключної компетенції суду апеляційної інстанції і за будь яких обставин не можуть вважатися опискою, яку може виправити суд першої інстанції самостійно.

Аналогічний висновок зроблено ККС у складі ВС у постанові від 12.11.2020 (справа № 127/8685/19).

Водночас, постановою суду від 24.03.2023, якою внесено зміни в резолютивну частину постанови суду від 12.01.2023, суд фактично змінив резолютивну частину постанови, так як зазначив інше покарання, чим посилив санкційну відповідальність ОСОБА_1 , що є неприпустимим та суперечить змісту ч. 1 ст. 379 КПК України, оскільки стосується зміни суті судового рішення.

Натомість, усунення відповідних суперечностей у змісті судового рішення у вказаний спосіб є його фактичною зміною, що віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, тому не є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.

Отже, апеляційний суд дійшов до стійкого переконання, що доводи начальника відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції щодо неправильного накладення стягнення за ч. 5 ст. 126 УКпАП за своєю суттю зводяться до незгоди із судовим рішенням, стосується його змісту, який суд першої інстанції не має права самостійно змінювати, тому не є опискою, водночас, такі доводи можуть бути підставою для зміни судового рішення шляхом його перегляду в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А.І., у зв`язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржену постанову суду скасувати.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Качайлу А.І. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А.І. задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2023 року про виправлення описки у постанові судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага