ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/7326/24 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/422/25 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Басова Г.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 місяці,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 17 листопада 2024 року, о 08 годині 07 хвилини, водій ОСОБА_1 поблизу буд.33 по вул.Троїцькій в м.Запоріжжі, керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів того, що він на час складання протоколу був тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами.

Зауважує, що згідно з відповіддю від 19 лютого 2025 року від Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), виконавче провадження було закрито, ще 06 травня 2020 року, але державним виконавцем з невстановлених підстав не було знято та скасоване тимчасове обмеження у його праві керування транспортними засобами.

Також, апелянт, вказує, що він не був присутній під час судового засідання, чим був позбавлений можливості висловити свої доводи та виступити в судових дебатах, надати відповідні докази.

Вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Басова Г.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175655 від 17 листопада 2024 року, згідно з яким, 17 листопада 2024 року, о 08 годині 07 хвилини водій ОСОБА_1 поблизу буд.33 по вул.Троїцькій в м.Запоріжжі, керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

До протоколу додано:

- постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шубіна Е.М. ВП №50907718 від 21 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, з якої убачається, що у ОСОБА_1 станом на 21 лютого 2018 рік наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі, що складає 38223,51 грн, розмір вказаної суми якої, перевищує суму відповідних платежів за шість місяців;

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Пересипкіна О.С. від 17 листопада 2024 року;

- довідка з бази даних підсистем «Адмінпрактика» про те, що гр. ОСОБА_1 повторності за ст.126 КУпАП не має. 21 лютого 2018 року державним виконавцем було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ВП №50907718. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30 червня 2011 року;

- відеозапис події.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що він, у день та час, зазначений у протоколі, керував транспортним засобом, повертався з церкви додому, його зупинили працівники поліції за проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору, почали казати, що він п`яний, далі перевірили його документи та повідомили, що йому неможна керувати транспортним засобом, оскільки у нього заборгованість по сплаті аліментів. Він не був обізнаний про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. До цього в нього жодних проблем з поліцією не було, жодних заборгованостей по аліментах він не має.

Захисник - адвокат Басова Г.М. в ході апеляційного розгляду справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що виконавче провадження було закрито 06 травня 2020 року на підставі п.10 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», але з невстановлених підстав не було знято тимчасових обмежень. Тобто, станом на день та час, зазначені у протоколі, ОСОБА_1 мав право керування транспортними засобами, оскільки не мав жодних заборгованостей.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідальність за порушення цієї заборони передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до положень ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як було зазначено вище, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175655 від 17 листопада 2024 року, складеному щодо ОСОБА_1 , зазначено, що стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шубіна Е.М. ВП №50907718 від 21 лютого 2018 року.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази, які б можна було визнати достатніми, на підтвердження того, що ОСОБА_1 у передбачений законом спосіб був повідомлений про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, а також відомості про направлення останньому копії постанови державного виконавця ВП№50907718 від 21 лютого 2018 року для відома та отримання ним цієї постанови.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 заперечував факт своєї обізнаності про встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Доказів на спростування версії апелянта в матеріалах справи немає.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, повно і всебічно не з`ясував всі обставини справи та не перевірив їх доказами, та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/7326/24