Справа № 727/7676/25
Провадження № 3/727/1728/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

15.06.2025 року ОСОБА_1 , знаходився в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме дав ляпас, чим заподіяв шкода фізичному здоров`ю потерпілій.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 15.06.2025 року близько 17.21 год, ОСОБА_1 , знаходився в АДРЕСА_2 , у присутності доньки ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме дав ляпас, чим заподіяв шкода психічному здоров`ю дитини. Правопорушення вчинено повторно.

Вказані порушення діючого законодавства підпадають під дію ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання двічі з`явився, вину у вчиненому визнав. Вказав, що хворіє на 4 стадію раку, через емоційний стан вчинив дане правопорушення вперше. Просив суд суворо не карати, оскільки всі кошти витрачаються на лікування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якого він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якого він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У діях ОСОБА_1 вбачаються усі складові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують відповідальність не вбачається.

Обставин, які обтяжують відповідальність не вбачається.

Таким чином, проаналізувавши долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення, відеозаписами з бодікамер працівників поліції, які у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, та іншими матеріалами справи.

Закон дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження, звільнивши його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 ККУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши йому усне зауваження, оскільки вчинене діяння хоча й містило в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, однак внаслідок конкретних обставин справи не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суб`єктивно не були направлені на заподіяння значної шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, вважаю необхідним провадження по справі закрити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Крім того, враховуючи, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.22, ч.3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП для звільнення особи від адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАПу зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Судя П.С. Гавалешко