Справа №727/5297/25
Провадження №3/727/1340/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КпАП України,

встановив:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314976 та №314960 від 29.04.2025 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Atego, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення із транспортним засобом Reno Zoe, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого самовільно залишив місце ДТП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, а також п.2.10.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що зазначеного у протоколі дня він дійсно керував транспортним засобом Mercedes-Benz Atego, проте він не вчиняв ДТП за наведених у протоколах обставин. Пояснив, що взагалі дізнався про те, що він став учасником ДТП через майже місяць, коли з ним зв`язались пра-цівники поліції. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП України, а тому справу щодо останнього необхідно закрити за відсут-ністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної осо-би в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими процесуальними документами і зокрема висновком експерта.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою осо-бою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, пов-ному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись за-коном і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про ад-міністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за пору-шення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкод-ження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних пере-їздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 13.1 Правил дорожнього руху передбачає обов`язок водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і ста-ну транспортного засобу дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому суд враховує, що згідно п.1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники вико-нують ці Правила.

Під час ознайомлення з матеріалами, долученими до справи, судом не встанов-лено належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України за наведених у протоколі обставин.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної осо-би в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частина 2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів по-кладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні пра-вопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрун-туватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі зло-чини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміні-стративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відпо-відати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопо-рушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопоруш-ник, чи висловлених останнім доводів.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, щодо права на справедли-вий розгляд справи, з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністра-тивної відповідальності (зокрема, «Lutz v. Germany», § 182; «Schmautzer v. Austria», «Malige v.France»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути ре-зультатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не-спростовних презумпцій. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне пра-вопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад право-порушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки судом не встановлено недо-тримання останнім пункту 13.1 Правил дорожнього руху за наведених у протоколі об-ставин, а тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміні-стративного правопорушення в діях останнього.

Щодо обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314976 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Положенням ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді спра-ви про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди осо-бами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається став-ленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було ушкоджено автомобіль потерпілого, водій ОСОБА_1 не відчув удару та залишив місце ДТП, при цьому не будучи обізнаним про те, що він був учасником даної дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотне, в матеріалах справи - відсутні.

При цьому, суд також виходить з вимог ст.62 Конституції України та передба-ченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсут-ній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,122-4, 124, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження по справі в частині притягнення до адміністративної відповідаль-ності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміні-стративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі в частині притягнення до адміністративної відповідаль-ності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміні-стративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко