Єдиний унікальний номер 205/8530/25
Номер провадження3/205/2821/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ №376814 від 23.05.2025 року, гр. ОСОБА_1 23.05.2025 року о 20:00 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчиняв домашнє насильство, психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме: виганяв з дому, погрожував, виражався нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілого, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у вчиненому правопорушенні не визнав, надавати покази в силу ст. 63 Конституції України відмовився.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив обставини викладені в протоколі, пояснив що він, ОСОБА_2 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння, і обставин того дня не пам`ятає, впевнений що домашнього насилля не відбувалось.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд зауважує, що для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 3 ст.173-2КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На переконання суду, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, яке йому інкримінується, з підстав того, що справа про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що внаслідок дій особи, яка притягається до відповідальності, була або могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували такі протиправні дії, а саме: свідки події, які б підтвердили обставини вчинення насильства та їх пояснення, а тобто чи були нецензурні висловлювання, погрози, дії фізичного характеру направленні на фізичне чи психологічне насилля та інше гр. ОСОБА_1 по відношенню до гр. ОСОБА_2 , а також інші докази, такі які зроблені та зафіксовані аудіо-відео пристроями.

До матеріалів справи долучена заява ОСОБА_2 суд ставиться до сказаної заяви критично, оскільки вона не є тим доказом, який підтверджує у сукупності факт вчинення даного адміністративного правопорушення, крім того до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено письмових пояснень гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Таким чином, суддею не встановлено жодного доказу на підтвердження тих обставин, які викладені в адміністративному протоколі.

Виходячи з цього, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних обставин, вважаю за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.280, ст.284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя Максим ТАУС