Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/335/25
Провадження № 3/499/259/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області повторно надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП.

Як зазначено згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11.2024 року серії ААД №579514 гр. ОСОБА_1 16 липня 2014 року о 07.38 на автошляху Київ Одеса керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні маневру виїзду на ліву полосу руху не впевнилась в безпечності виконаного маневру, внаслідок чого на вказаній полосі сталося зіткнення з автомобілем «Тойота РАВ 4» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, своїми діями порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В даному випадку, надісланий суду протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п.10.1ПДР.

В судове засідання представником ОСОБА_3 подано письмові пояснення по справі з клопотанням провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та зазначили що, оскільки складений поза межами визначених законом строків протокол про скоєння адміністративного правопорушення не має юридичної сили, провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того представником особи повідомлено, що ОСОБА_1 відносно якої складено протокол є особою на даний час з прізвищем ОСОБА_5 , що підтвердив копією свідоцтва про шлюб.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Згідно до положень частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При цьому зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дані повинні узгоджуватись з іншими доказами доданими до нього.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, в якому певній особі ставиться у провину (висувається) вчинення того чи іншого правопорушення, обов`язковому доказуванню підлягають, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення (подія правопорушення).

Протокол про адміністративне правопорушення, це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши основний доказ по справі протокол про адміністративне правопорушення, суд погоджується із посиланнями представника Мартинюк (Вацюк) Оксани Сергіївни, що протокол містить ряд суттєвих недоліків.

Посадова особа, яка складала протокол не встановила особу, відносно якої складено протокол та відповідно допустила неправильність прізвища особи, що є недопустимим на даній стадії складання протоколу.

Представник заявника посилається на ту обставину, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в межах якого району та області вчинено адміністративне правопорушення, а вказано лише на автодорозі Київ-Одеса 401 км.

Дійсно судом встановлено та знайшов своє підтвердження даний недолік, щодо встановлення місця вчинення правопорушення, з цих підстав даний протокол повертався на доопрацювання проте недоліки не усунені.

Проте, в зв`язку з цим судом досліджено документи долучені до протоколу зокрема рапорт (а.с.4), з якого вбачається, що дана подія мала місце за адресою с.Знам`янка Іванівський район на даний час Березівський район, з чого вбачається, що справа підсудна Іванівському районному суду Одеської області, та порушення щодо недотримання правил підсудності не вбачається, хоча відсутність інформації в протоколі щодо місця вчинення правопорушення є суттєвим недоліком процесуального документу.

Форма протоколу про адміністративні правопорушення містить графи «Свідки чи потерпілі», при цьому дана графа не заповнена, але матеріали справи містять письмові пояснення інших осіб ( ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ) проте їх статус в протоколі та відповідно в ході розгляду справи не визначений.

В зв`язку з чим суд не може встановити учасників даної справи з відповідним процесуальним статусом та проводити повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи .

Суд звертає увагу, що протокол складений відносно особи ОСОБА_1 , але жоден з доданих до протоколу з документів не стосується ОСОБА_1 , а долучені до протоколу документи стосуються інших осіб.

Більш того, в матеріалах справи містять рекомендації для притягнення до відповідальності саме ОСОБА_3 : (аркуш 1-2) міститься Висновок про обґрунтованість невнесення інформації до ЄРДР від 12.08.2024 року, яким рекомендовано матеріали ДТП направити патрульній поліції в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Водночас згідно інформації з інтернет сайту: https://court.gov.ua/ «Судова влада України» не вбачається, що будь- які матеріали за фактом ДТП, яка сталася 16.07.2024 року у відношенні ОСОБА_2 складалися та направлялися до суду.

Супровідний лист від 12.08.2024 року (аркуш справи 21) також містить рекомендацію

про вирішення питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 .

Супровідний лист від 09.09.2024 року (аркуш справи 22) також містить рекомендацію про вирішення питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявна схема ДТП (аркуш справи 8), згідно цієї схеми зазначено, що ДТП пригода сталася о 8 годині 30 хвилин, що не узгоджується с часом визначеним в протоколі від 29 листопада 2024 року серії ААД №579514 (7:38).

Форма схеми ДТП передбачає, «кількість учасників ДТП», де зазначено:3, але разом з тим, в схемі в графі «Назви об`єктів, зображених на схемі», зазначено: ТЗ «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «Renaut Master» д.н.з. НОМЕР_3 . Але ж ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 не зазначено взагалі.

Також, на схемі ДТП, не зображено ТЗ «Рено Сондеро» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , який згідно пояснень (аркуш справи 16) також здійснював рух на даній ділянці дороги та допустив зіткнення з «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_2 , але ж така обставина чомусь жодним чином не врахована даними матеріалами справи.

Можливо дана схема ДТП, яка міститься в матеріалах справи (аркуш справи 8) взагалі не стосується ДТП за участю ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки схема є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії: АБА №113152 (посилання відображено в самій схемі), а що це за протокол і яка його подальша доля, матеріали справи не відображають взагалі.

Тобто схема ДТП, яка міститься в матеріалах справи, взагалі не є додатком до протоколу від 29 листопада 2024 року серії ААД №579514 та відповідно не містить доказової бази подій відображених в цьому протоколі.

Зазначені недоліки суттєво впливають на розгляд даної справи та унеможливлює його у відповідності до вимог закону.

Відповідно, наявність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу складений з порушеннями, містить ряд недоліків, які не усунені після повернення справи, не узгоджується з матеріалами долученими до справи, та не може бути доказом доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не утворюють тієї достатньої сукупності фактів, що б без заперечливо свідчили про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та не залишали жодного розумного сумніву в цьому. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також суд констатує та обставину, що у вказаній справі по факту ДТП від 16.07.2024 року відомості до ЄРДР не вносились, кримінальне провадження по даному факту не відкривалось досудове розслідування не розпочиналося.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення, це доказ по справі, оскільки в ньому містяться фактичні дані, що дозволяють або не дозволяють встановити наявність події і складу адміністративного правопорушення та винність особи у його скоєнні.

Порушення провадження в справі про адміністративне правопорушення та складання протоколу про скоєння адміністративного правопорушення після спливу строків давності, передбачених ст. 38 КУпАП свідчить про невідповідність протоколу вимогам закону.

Протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складено лише 29.11.2014 року в той час як подія мала місце 16 липня 2024 року. Отже, складений поза межами визначених законом строків протокол про скоєння адміністративного правопорушення не має юридичної сили.

В протоколі викладена суть правопорушення проте доказів не надано, причинний зв`язок між обставинами зазначеними в протоколі не доведений, доказів не долучено, протокол складений з рядом порушень та не має юридичної сили.

Так, диспозицією статті 124 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху України (далі ПДР України), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 порушила ПДР України.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, ні протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, ні інші докази не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог чинного законодавства, містить в собі данні які не підтверджені, та містить недоліки щодо неповноти його заповнення та суперечності з матеріалами справи.

Судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Згідно із ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того, Верховний суд України в п. 24 Постанови Пленуму «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за №14 звернув увагу суддів неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої вст.62 Конституції України- презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на неналежних та недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства. А тому, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251,283, 284 КУпАП,ст.55 КУ, Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за №14 -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Руслан ТИМЧУК