Справа № 605/228/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2025 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працездатного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участі адвоката Юсипіва Р.В.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 29.05.2025 року о 17:52:00 в с. Литвинів, вул. Центральній керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник Юсипів Р.В. під час виступу в суді просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки в матеріалах справи не міститься прямих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також вказав на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав особи, відносно якої розглядається протокол, поліцейськими авто не зупинялося, безпідставно проставлені записи про відмову ОСОБА_1 від огляду та підпису, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено засіб, яким було здійснено огляд, хоча насправді огляд не здійснювався. Вказав на те, що поліцейськими було порушено процедуру проходження огляду та складання протоколу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу правопорушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису з нагрудних камер поліцейського, патрульна машина рухалася вул. Центальна у с. Литвинів, та оскільки автомобіль марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 знаходився на прилеглій до вулиці території, тому і працівники патрульної поліції зупинилися для з`ясування обставин.

Адвокат звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 ставиться в провину керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння о 17:52:38 год і категоричну відмову від проходження огляду останнім на визначення стану алкогольного сп`яніння. Дане твердження спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеозапису з камери реєстратора з якого вбачається, що з автомобіля з водійського місця виходить ОСОБА_1 . Також під час розмови з поліцейським, ОСОБА_1 неодноразово вказує на те, що він зупинився, щоб пропустити автомобіль патрульної поліції, який рухався головною дорогою / відеозапис 17:58:55 год, 18:03:07, 18:08:12/.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Посилання захисника на те, що акт огляду на стан водія сп`яніння складений після того, як був складений протокол, то необхідно зазначити, що згідно з п.10 розділу 2 вказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте, враховуючи що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився, то і підстав для складання такого акта до складання протоколу у працівників поліції не було.

Також, захисник вказує на те, що направлення складене після складання протоколу, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, жодним чином не спростовує самого факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з відеозапису, яке досліджене судом, ОСОБА_1 на пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовлявся, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2025 року в Бережанську ЦРКЛ.

Відсутність в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння назви та номеру спеціального технічного пристрою, не є підставою для визнання його недопустимим доказом оскільки ОСОБА_1 не проходив огляду.

Долучені поліцейськими до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають процедуру для проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння, тому підстав визнавати їх недопустимими доказами немає.

Не вбачаю порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у тому що письмове направлення на огляд його в заклад охорони здоров`я виписане поліцейським після того, як поліцейські запропонували йому проходження такого огляду в усній формі оскільки оформлення письмового направлення вимагає часу, а особа в категоричній формі відмовлялася від такого проходження.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що на місці зупинки перед проведенням огляду на стан сп`яніння особу, яка підлягала огляду на стан сп`яніння, не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, оскільки згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції таке інформування здійснюється перед проведенням огляду на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Також, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 був позбавлений права користування послугами адвоката, разом з тим ОСОБА_1 не озвучував вимоги про те, що він бажає скористатися послугами адвоката, не позбавлений права телефонної розмови з ним, однак не скористався правом допомоги адвоката.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом, оскільки такий відеозапис відповідає вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків.

Не заслуговує на увагу твердження адвоката про те, що поліцейським чітко не наведено декілька ознак алкогольного сп`яніння, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки останній чітко розумів, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у клопотання посилається захисник, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, доказів оскарження дій поліцейських до суду теж подано не було.

Ознаки алкогольного сп`яніння водія, зокрема, у виді запаху з ротової порожнини працівники поліції озвучували, зафіксували у протоколі про адміністративне правопорушення, тому твердження щодо їх неналежного інтерпретування не заслуговують на увагу оскільки вони суб`єктивно сприймались поліцейським та могли бути перевірені у випадку згоди водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, від його проведення він відмовився. Щодо зауважень захисника, що працівниками поліції також зазначено як ознаку тремтіння пальців рук та поведінка. Що не відповідає обстановці, то це дискреційні повноваження поліцейських, які вони самостійно оцінюють при обстановці.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаки сп`яніння, що стало причиною пропозиції працівниками поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Щодо твердження адвоката про те, що доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом немає у матеріалах справи і такі відсутні на відеозаписі, то необхідно зазначити наступне.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 стверджував, що він керував даним транспортним засобом і зупинив його, щоб пропустити автомобіль патрульних /відеозапис 17:58:55/.

Так, дослідженими матеріалами справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення стверджується даними протоколу серії ЕПР1 № 345343 від 29.05.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 29.05.2025 року о 17:52:00 в с. Литвинів, вул. Центральній керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху./арк.спр.2/, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію та вбачається, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння (Video ID: 4c653a727a395596089b0d0eee21336c, ID реєстратора:857310 /арк.спр.8/, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів/ арк.спр.4/, рапортом працівників поліції /арк.спр.1/, які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи..

Тому суд приходить висновку, що діяння ОСОБА_1 відповідають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо твердження адвоката Юсипіва Р.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмовому клопотанні заяві, то такі обставини в сукупності не спростовують провини ОСОБА_1 .

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй заяві посилається ОСОБА_1 та захисник Юсипів Р.В., то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами судом безпосередньо під час їх дослідження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345343 від 29.05.2025 року, такий оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, на переконання суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Так, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з вимог чинного законодавства.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0019001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня постановлення постанови.

Строк позбавлення спеціального права обчислювати з дня постановлення постанови.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: О. М. Лелик