Справа № 287/596/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 25.12.2012, працюючого продавцем, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266119 від 08.03.2025 вбачається, що 08.03.2025, о 19 год. 32 хв., в с. Радовель, по вул. Шевченка, 50, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A5», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі Олевської ЦЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив суду, що 08.03.2025 зазначеним автомобілем в с. Радовель Коростенського району керував його знайомий ОСОБА_2 , коли його зупинили працівники поліції. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що він самий до цього керував даним транспортним засобом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «AUDI A5», номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 та він користується зазначеним транспортним засобом. Також, він має посвідчення водія відповідної категорії. Визнає, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився. Чи пропонували йому пройти огляд у медичному закладі, він не пам`ятає. Стверджує, що це відбулось з ним вперше, тому він не знав як себе вести при спілкуванні з працівниками поліції. Також, повідомив, що штраф у розмірі 425,00 грн. за постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутність страхового полісу він сплатив. Окрім цього, надав в судовому засіданні копію квитанції про сплату штрафу, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію посвідчення водія.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він з ОСОБА_1 перебуває у дружніх відносинах з дитинства. Стверджує, що 08.03.2025 в с. Радовель, саме він керував автомобілем «AUDI A5» та зазначений автомобіль зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 перебував у салоні автомобіля у якості пасажира. До поліції із заявою про те, що саме він 08.03.2025 керував зазначеним транспортним засобом свідок не звертався. Також, повідомив, що ОСОБА_1 показував йому відеозапис події.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 . З ОСОБА_3 він перебуває у дружніх відносинах та ОСОБА_1 він знає особисто. 08.03.2025 йому зателефонували, він вийшов з дому та підійшов до автомобіля, біля якого перебували поліцейські. При цьому свідок не зміг підтвердити будь-яких обставин зазначеної події. Стосовно того, що йому потрібно буде з`явитись до суду надавати пояснення йому повідомив ОСОБА_1 .

Судом викликався в судове засідання поліцейський ВП № 2 Єрмійчук О.С., який склав зазначений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але він до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266119 від 08.03.2025, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та його огляд на стан сп`яніння не проводився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння направлявся для проходження огляду на стан сп`яніння до КНП «Олевська ЦЛ» та він від огляду відмовився; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4226845 від 08.03.2025; диском з відеозаписом події.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4226845 від 08.03.2025, яка знаходиться в матеріалах справи, працівником поліції 08.03.2025 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вищевказана постанова серії ЕНА № 4226845 від 08.03.2025 оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку. Враховуючи наведене, вказана постанова є чинною та підтверджує факт того, що саме ОСОБА_1 08.03.2025, о 19 год. 32 хв., в с. Радовель, по вул. Шевченка, 50, керував автомобілем «AUDI A5», номерний знак НОМЕР_2 .

Окрім цього, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він штраф у розмірі 425,00 грн. за постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності від 08.03.2025 вже сплатив, надавши копію квитанції про сплату.

Згідно з наявними в матеріалах справи розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису зазначених розписок.

Відповідно до рапорту інспектора-чергового ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Шебети О.З. від 08.03.2025 вбачається, що 08.03.2025 в с. Радовель, поліцейськими, під час патрулювання було зупинено автомобіль «AUDI A5», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі Олевська ЦЛ, на що останній відмовився. В подальшому відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диск з відеозаписом події, який долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

З оглянутого диску з відеозаписом події, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що 08.03.2025 року поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 у зв`язку з наявними у останнього ознаками алкогольного сп`яніння було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810 Драгер» та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував транспортним засобом. Окрім цього, з відеозапису вбачається, що поліцейськими було складено відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали.

Судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018. Правових підстав вважати долучений до матеріалів справи відеозапис неналежним чи недопустимим доказом в суду немає.

Враховуючи наведене, оглянутий відеозапис суд вважає належним доказом, який прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Окрім цього, відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вони перебувають у дружніх відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що підтвердили вказані свідки у судовому засіданні, що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості їх свідчень.

У постанові КАС ВС від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17 суд зазначив, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Суд зазначає, що показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не узгоджуються з матеріалами справи. А тому, вказані пояснення свідків не можуть бути взяті судом до уваги при розгляді зазначеної справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій працівників поліції, рішення суду, тощо) суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

З врахуванням викладеного, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 266119 від 08.03.2025 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він не знав як себе вести під час пропозиції працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався із письмовою заявою про відвід судді Винара Л.В. у даній справі. Зазначену заяву мотивував тим, що у 2020 році суддею Винарем Л.В. розглядалась аналогічна справа, у якій на думку заявника, суд був упереджений при винесенні рішення. 20.05.2025 постановою судді Олевського районного суду Житомирської області Русина М.Г. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 287/596/25 відмовлено. Наведене підтверджує те, що ОСОБА_1 вже був обізнаний із процедурою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки раніше відносно нього працівниками поліції вже складались адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як версію його захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 було порушено п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні докази по справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрати йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л. В. Винар