Справа №452/1829/25
Провадження №3/452/894/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлівчани Червоноградського району Львівської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, неодруженого, дітей не маючого, працюючого водієм у Приватному підприємстві «Троянда Захід», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),-
26 травня 2025 року о 12 год. 55 хв. біля будинку №54 по вул. Тараса Шевченка у м. Самборі Львівської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території і не переконавшись у безпеці, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Pegeot», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді надала відповідні пояснення по факту ДТП за її участю та додатково повідомила, що учасники ДТП правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не скористалися.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 частково визнав себе винуватим у вчиненому правопорушенні, зазначивши при цьому, що у даній ДТП винен не тільки він, а й водій іншого транспортного засобу ОСОБА_2 , оскільки справді він не був цілковито уважним при виїзді з прилеглої території. Разом з тим, вважає, що наявна також вина потерпілої у ДТП, бо вона не надала йому перевагу при здійсненні свого маневру на дорозі.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи,дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо не зазначив.
На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог стст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до нього. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права та обов`язки.
Суд зазначає, що обставини, які мали місце і стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , є достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
Об`єктом вищенаведеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз.87 п.1.10 ПДР України).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є шкідливий матеріальний наслідок - спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, дане правопорушення характеризується матеріальним складом.
Відтак, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, не встановлює певних правил поведінки, а кореспондує до інших норм законодавчих актів, у даному випадку до п.10.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи, у даному випадку ОСОБА_1 , у межах порушення ним вимог п.10.1 ПДР України, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції.
Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до ПДР України, маневром - є початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом. Доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 повинна була надати йому перевагу під час здійснення свого маневру, не є переконливими у розрізі встановлених фактичних обставин справи в цілому, та прямо не кореспондуються з іншими доказами.
При цьому, в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не ініціювалось питання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи з метою усунення протиріч, які на даний час, на думку ОСОБА_1 , можливо існують.
Крім того, судом враховано, що ОСОБА_1 при виїзді з прилеглої території, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожньої обстановки, що і призвело до зіткнення транспортних засобів та є одним із причинно-наслідкових зв`язків з вказаною ДТП.
Будь-яких переконливих доводів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій та/або могли б бути підставами для закриття провадження в справі за відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, при розгляді даної справи судом не встановлено.
При цьому, посилання ОСОБА_1 на порушення ПДР України водіями обох транспортних засобів, що і стало, на його думку, причиною ДТП, не є обставиною, яка б виключала провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП.
Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та іншими матеріалами проведеної перевірки.
Отже, суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, те, що він не одружений, дітей не має, офіційно працевлаштований, раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, розмір якого визначено санкцією ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись стст.40-1,124,283,284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ