справа №176/2234/25
провадження №3/176/684/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №411457 від 05.06.2025, складеного відносно ОСОБА_1 , дослівно "03.06.2025 року близько 19:01 год по вул. Івана Богуна, 85, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживав алкогольні напої, а саме горілку «Хлібний дар» об`ємом 0,7 л спільно зі страшим братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Жовті Води. Так як син не досяг відповідного віку з якого настає адміністративна відповідальінсть, несе відповідальінсть мати, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП".

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила хоча про день та час розгляду адміністративного матеріалу була завчасно повідомлена.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів відповідно до ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час, місце і день її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Отже, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, є вчинення особою у віці від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Відтак, для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.184 КУпАП необхідно встановити наявність у діях неповнолітнього ОСОБА_2 ознак конкретного адміністративного правопорушення.

Одночасно, уповноважена особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфікуючи діяння ОСОБА_1 за ч.3 ст.184КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказала, яке саме правопорушення вчинив неповнолітній ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачено КУпАП (не вказано норму статті КУпАП, за яке передбачено відповідальність за правопорушення, яке вчинено неповнолітнім) і за яке має нести відповідальність його мати ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суддя має розглядати справу в межах висунутого особі обвинувачення та позбавлена можливості надавати діям особи іншу правову оцінку ніж та, що зазначена в протоколі, оскільки виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконаннярішень тазастосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч.2 ст.184, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК