Справа № 158/768/25 Провадження №33/802/386/25 Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Вічинюка А.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 травня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та на підставі статті 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 09 березня 2025 року о 00 год. 52 хв. на дорозі Н22 УСТИЛУГ-ЛУЦЬК-РІВНЕ, на стаціонарному посту «Прогрес» керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме з різким запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом. На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п.п.2.5 ПДР України, а також п.п.2.4 та 8.9 «а» ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що він не перебував за кермом в момент, коли працівники поліції зупиняли автомобіль, а перебував на місці пасажира, сів за кермо автомобіля на території АЗС коли автомобіль був припаркований та не здійснював рух. Зазначає на те, що посилання місцевого суду на відеозапис з АЗС є безпідставними, оскільки з відео не видно який автомобіль заїхав, номера автомобіля, хто був за кермом. Просить постанову судді скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №266470 та серії ЕПР1 №266482 від 09.03.2025 (а.с.3-6); протоколом про адміністративне затримання від 09.03.2025 (а.с.8), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.03.2025, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.9), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови (а.с.11), рапортом поліцейського (а.с.12), відеозаписами з місця події правопорушення (а.с.13), а також іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даній справі поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом в момент коли працівники поліції зупиняли автомобіль, а перебував на місці пасажира, сів за кермо автомобіля на території АЗС коли автомобіль був припаркований та не здійснював рух, так як вони спростовуються наявними в матеріалах доказами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи з АЗС чітко вбачається, що на заправку заїжджає автомобіль марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , з місця водія ніхто не виходить та ніхто не сідає за кермо автомобіля до приїзду працівників поліції, які слідували за вищевказаним автомобілем, оскільки водій не зупинився на вимогу поліцейського (а.с.13).

Згідно з відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що поліцейський підходить до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 (а.с.13).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, допитаний під час розгляду справи місцевим свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що суду пояснив, що 09 березня 2025 року у комендантську годину, на стаціонарному посту «Прогрес» він намагався зупинити автомобіль для перевірки документів, однак водій проїхав повз і повернув на АЗС, зупинившись навпроти головного входу під камерою АЗС. Коли автомобіль проїжджав повз нього, чітко бачив, що за кермом був саме ОСОБА_1 .. Разом з колегою службовим автомобілем вони проїхали до АЗС. Запитавши ОСОБА_1 чому він не виконав вимогу про зупинку, він відповів, що не перебував за кермом. Пасажири, що їхали разом з ним, почали також зухвало поводитись, тому він викликав підмогу.

Свідок ОСОБА_4 надав суду аналогічні пояснення тим, що надав свідок ОСОБА_3 ..

Пояснення вказаних свідків в сукупності з вищезазначеними доказами у справі повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

З цих же під став апеляційний суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів відеозаписами та показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Твердження апелянта про те, що з відео не видно який автомобіль заїхав, номера автомобіля та хто був за кермом є голослівними, оскільки повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також наявними у справі відеозаписами з АЗС та бодікамери поліцейських, які є послідовними, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Так, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 травня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов