Провадження № 3/470/171/25
Справа № 470/524/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А.,

за участю секретаря Обуховської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате адміністративну справу,яка надійшла від СПД № 1 ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку смт.Березнегувате Миколаївської області, зареєстровану АДРЕСА_1 , фактично проживаючу АДРЕСА_2 , не працюючу, маючу на утриманні трьох неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Громадянка ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який внаслідок недостатнього батьківського контролю, 27 травня 2025 року керував мопедом марки "Honda Dio" та допустив дорожньо-транспорту пригоду, внаслідок якої зіткнувся з транспортним засобом марки "Hyundai Staria", транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнала, пояснила, що провела з сином бесіду виховного характеру щодо заборони керування ним мопедом.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положенням ст. 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Частина 3 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД 148451 від 27 травня 2025 року. (а.с.1); схемою ДТП, за участі неповнолітнього ОСОБА_2 (а.с.2); рапортом працівника поліції щодо вчинення неповнолітнім дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3); поясненням ОСОБА_3 , з якого вбачається, що він керував транспортним засобом марки "Hyundai Staria" в с-щі Березнегувате на перехресті доріг вул.Незалежності-В.Букача, в той час неповнолітній ОСОБА_2 керуючи мопедом, порушив правила дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем, який отримав механічні пошкодження. (а.с.4); поясненням лікаря Березнегуватської ЦРЛ ОСОБА_4 ,з кого вбачається,що 27 травня 2025 року до відділення було доставлено підлітка ОСОБА_2 ,з діагнозом забій лівого колінного суглобу, забій лівого променевого зап`ястя, які він отримав внаслідок ДТП.(а.с.6); поясненням ОСОБА_5 ,який зазначив, що був свідком,як неповнолітній ОСОБА_6 не впевнився в безпеці свого маневру під час керування мопедом, здійснив обгін в результаті чого виїхав на зустрічну смугу та зіткнувся з транспортним засобом.який рухався йому на зустріч.(а.с.7); відеозаписом з камери спостереження кав`ярні, яка розташована по вул. Незалежності,72А, на якій зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди.(а.с.9).

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушенняшістнадцятирічного віку.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_2 , 2010 року народження, не досяг зазначеного віку, після якого настає адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом без відповідного дозволу, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку із чим його мати ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Таким чином суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст.184 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею встановлено щире каяття винної, а обставин, що обтяжують її відповідалність, не встановлено.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та ступінь її вини.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф сплачувати на розрахунковий рахунок: UA0014424 Миколаїв.ГУК/тг смт.Березнегувате/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять гривень) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: на розрахунковий рахунок UA UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Після сплати судового збору та штрафу оригінали квитанцій надати на адресу Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення буде стягнуто подвійний розмір штрафу зазначений у постанові.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

Суддя С. А. Луста