Справа № 442/3311/25 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О. В.
Провадження № 33/811/760/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2025 року,

з участю захисника правопорушниці ОСОБА_1

- адвоката Гирича О.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 - 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови судді, 22 квітня 2025 року близько 21:10 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у присутності неповнолітніх дітей перебувала у стані алкогольного сп`яніння, чим ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо забезпечення, необхідних умов життя та виховання дітей, порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду матеріалам та фактичним обставинам справи, не повним та не об`єктивним з`ясуванням судом всіх обставин справи. Зазначає, що місцевий суд взагалі не вказав, якими доказами підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, крім цього, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, в такому не вказано в яких саме діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не зазначена форма вини та наслідки, що настали саме у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, їх причинний зв`язок, тобто суть правопорушення викладено не повно.

Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Гирича О.В. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 суддя першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не дав їм належної правової оцінки.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №557470 від 22 квітня 2025 року у провину ОСОБА_1 ставиться ухилення від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо забезпечення, необхідних умов життя та виховання дітей.

Разом з тим, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення працівниками поліції долучено матеріали, які є нечитабельними, відтак, такі без розкриття їх доказового змісту не можуть підтверджувати вину ОСОБА_1 та ставить під сумнів їх всебічне дослідження, а сам протокол не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, так як, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Отже, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, то на суд не може бути покладена функція збільшення обсягу обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Зважаючи на повноваження апеляційного суду, який не вправі встановлювати обставини, що не знайшли свого відображення у відповідних процесуальних документах, наведені порушення закону є істотними і перешкоджають провадженню у справі та не можуть бути усунені при судовому розгляді апеляційним судом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відтак, висновок суду перщої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її

діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.