Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/935/25
Провадження № 3/945/402/25
ПОСТАНОВА
26 червня 2025 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 від 03.08.2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
16 травня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326470 від 10 травня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326479 від 10 травня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 травня 2025 року справи розподілені та передані головуючому судді Павленко І.В.
Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 травня 2025 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/935/25; провадження № 3/945/402/25), за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 945/936/25; провадження № 3/945/403/25) об`єднано в одне провадження.
Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП присвоєно номер № 945/935/25, номер провадження № 3/945/402/25 та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Миколаївського районного суду Миколаївської області 27 травня 2025 року о 10 годині 30 хвилин.
У судові засідання, призначені до судового розгляду на 27 травня 2025 року о 10 годин 30 хвилин та 26 червня 2025 року о 10 годині 00 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; при цьому, разом з протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 326470 та серії ЕПР1 326479 від 10.05.2025 року до суду подано заяви ОСОБА_1 , датовані 10.05.2025 року та підписані особисто ним, про розгляд справи без участі, зазначивши, що з протоколами згоден (а. с. 3, 25).
Одночасно, про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколах про адміністративні правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 35, 37).
Кореспонденція була повернута суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 40).
Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограми за номером телефону, зазначеним у протоколах; відповідно до телефонограми секретаря судового засідання від 27.05.2025 року, останній не взяв слухавки (а. с. 38).
Поміж інше, додатково про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судове засідання на 10:00 26.06.2025 року на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 39).
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до уваги заяви останнього, подані разом з протоколами про адміністративні правопорушення, за вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Пунктом 2.9.а. Розділу 2 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:
в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326470 від 10.05.2025 року, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 керував мотоциклом Днепр-11, н/з НОМЕР_3 , без посвідчення водія категорії А, тобто не маючи права керування даним т/з, повторно протягом року, відповідно до постанови серії ББА № 571328 від 12.05.2024 року був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; протокол містить відмітку про роз`яснення особі положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особу ознайомлено з місцем розгляду адміністративної справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, водій погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні, тимчасово вилучені документи - не вилучались (а. с. 1);
в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326479 від 10.05.2025 року, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 керував мотоциклом Днепр-11, н/з НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду 0,92 проміле, зафіксовано бодікамерою 24; протокол містить відмітку про роз`яснення особі положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особу ознайомлено з місцем розгляду адміністративної справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, водій погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні, тимчасово вилучені документи - не вилучались (а. с. 17);
поясненні та її копії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 10.05.2025 року, з яких слідує, що 10.05.2025 року останнього, який їхав на мотоциклі з дружиною, зупинили працівники поліції незаконно, вчинивши за ними переслідування; зазначає, що ПДР він не порушував; в ході розмови, поліцейські документів своїх не пред`явили, та вказали водію на те, що він «синій», тому останній у поясненнях просив прийняти міри до працівників поліції (а. с. 2, 19);
копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4700255 від 10.05.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, тобто за керування мотоциклом Днепр-11, н/з НОМЕР_3 , не будучи в застібнутому мотошоломі, тобто без нього, а також не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, і не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на даний т/з, чим порушив п.п. 2.1.г, 2.3.г, 2.1.б ПДР (а. с. 6, 27);
фотокопіях з місця вчинення адміністративного правопорушення (а. с. 9-10);
роздруківці тестування на алкоголь, відповідно до якого проведення тесту на вміст алкоголю у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбулося 10.05.2025 року о 21:17 в с. Трихати по вул. Центральній, буд. 31, за допомогою ALCOTEST 6820, прилад № ARNE-0019, тест № 339, результат тесту - 0,92 проміле (а. с. 20);
акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складеного інспектором СРПП ВП № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області Аркуш В.С., що був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова, нестійка хода у гр. ОСОБА_1 за допомогою Alkotest 6820 ARNE-0019, з позитивним результатом 0,92 проміле, з яким водій погодився, що підтверджується підписом останнього (а. с. 24);
диску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326479 від 10.05.2025 року, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відтвореного у судовому засіданні, з якого слідує, що працівниками поліції в темну пору був зупинений мотоцикл, водій якого рухався без мотошолому, тобто з порушенням п. 2.3.г. ПДР; пізніше, патрульними було встановлено, що т/з керував ОСОБА_1 без посвідчення водія категорії «А», так як його не отримував, та мав явні ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; останньому було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд на місці зупинки т/з, результат якого склав 0,92 проміле, з яким порушник був згоден; останньому також було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду, на що водій відмовився; крім того, з відео також вбачається, що гр. ОСОБА_1 підтвердив факт керування даним т/з, а також те, що вживав алкогольні напої, з його слів «1,7 л пива Оболонь, їхав з дня народження»; працівниками патрульної поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протоколи про адміністративні правопорушення (а. с. 31).
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, санкцією якого є накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративних правопорушень посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував.
Суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.
Це випливає з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, з якого вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326479 від 10.05.2025 року, а саме графи «належність», транспортний засіб Днепр-11, номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, з коляскою, 1988 року випуску, належить ОСОБА_2 (а. с. 17).
Однак, відповідно до копії технічного паспорта серії НОМЕР_4 , транспортний засіб Днепр-11, номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, з коляскою, 1988 року випуску, належить ОСОБА_3 (а. с. 23).
За таких обставин, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, що йому не належить, а саме: мотоциклу Днепр-11, номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, з коляскою, 1988 року випуску.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не вбачається.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу,
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326470 від 10.05.2025 року), ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326479 від 10.05.2025 року), та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП піддати остаточному адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ про сплату штрафу слід подати до суду.
Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко