Справа № 215/7599/24
ПОСТАНОВА
23 червня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; який раніше не притягався до адміністративної відповідальності; який ніде не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178557, 21.11.2024 року о 00 год. 54 хв. у м. Кривому Розі в Тернівському районі по вул. Маршака, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з рота, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Згідно ст. 266 КУпАП водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Захисник Іщенко Ю.П. в судовому засіданні просив про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції доданий відеозапис (clip-0) не може підтверджувати керування ОСОБА_1 транспортним засобом, осккільки не містить інформації щодо обставин події, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення. Також вважає, що відсувтні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у документах, наданих до суду, поліцейським вписані ознаки, які не підтверджувалися, ані свідками, ані поліцейськими, ані відеозаписом. Крім того ОСОБА_1 має астено-невротичний розлад, який виникає при виснаженні нервової системи і характерною емоційною втомою, дратівливістю та нервовою збудливістю у комплексі з апатією. Внаслідок отриманих травм має вади мови - заїкання, тобто порушення розладів мови. В силу вад здоров`я, зокрема отриманої травми легенів під час АТО, ОСОБА_1 не може повноцінно дихати, а тому ОСОБА_1 не вдалося продути у прилад Драгер. Захисник звертає увагу суду на те, що з наданих працівниками поліції доказів неможливо встановити, чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходежння огляду в закладі охорони здоров`я після оформлення направлення на огляд (о 05:30год), що є передумовою для складання поліцейським протоколу, та не може підтвердити відмову особи після направлення його поліцейським у встановленому законом порядку у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, від його проходження. Зазначений працівниками поліції в протоколі час керування - 00:54:00 год, а в направленні особи на огляд - 05:30, що є грубим порушенням порядку огляду. Відеозапис не є безпреривним, що є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. З огляду на вище вказане захисник вважає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними доказами та не узгоджуються із стандарнтом доказування поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 178557 (а.с.3,4), направлення на огляд (а.с.5), акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), рапорт (а.с.7), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та відсутня повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с.8), відеозапис на СД-диску (а.с.9), картка обліку адміністративного правопорушення (а.с. 10), клопотання про закриття провадження (а.с. 44-48), довідку ВЛК № 2959 (а.с.50-51), виписку із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого 573 (а.с.53-55), суд дійшов такого висновку.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
У даному випадку суд не вбачає факту керування автомобілем, оскільки на наданому суду відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу. Аналізуючи відео "clip-0" чітко видно , що автомобіль знаходився біля під`їзду напроти ліхтаря від початку зйомки до моменту зупинки його патрульними поліцейськими.
При цьому, щодо відмови водія пройти тест на місці зупинки, то суд погоджується з доводами захисника про неумисність цих дій з урахуванням наявності у особи захворювання нервової системи і травми легенів, отриманих під час військової служби, що підтверджується матеріалами справи і відеозаписом. Також, як видно з відеозапису ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, однак про це у протоколі поліцейським не зазначено.
Вище вказані обставини свідчать про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, при відсутності достатніх, допустимих і достовірних доказів вчинення правопорушення і наявності вини особи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови складено і підписано 25.06.2025.

Суддя :