"26" червня 2025 р. Справа № 363/3290/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.03.2025 постановою Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/1167/25 щодо ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та застосовано відносно останнього обмеження у вигляді заборони ОСОБА_1 виходити з квартири (будинку) за місцем проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; заборони ОСОБА_1 відвідувати місця вживання алкогольних напоїв; заборони ОСОБА_1 відвідування масових заходів; заборони ОСОБА_1 виїзду в особистих справах за межі району (міста), без дозволу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області; ОСОБА_1 реєструватися в органах поліції чотири рази на місяць.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №852231 від 14.06.2025, 05.06.2025 о 00 год. 35 хв. ОСОБА_1 не перебував за місцем проживання, чим порушив вимоги постанови Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/1167/25, а саме не залишати квартиру з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №852231, копією постанови Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/1167/25, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.06.2025, відповідно до яких останній пояснив, що 05.06.2025 він знаходився за місцем проживання та відпочивав, при цьому не чув, що до нього приїхали працівники поліції, та він до них не вийшов та не відповідав; рапортом №231515498; копією довідки про звільнення серії КИВ №20297; копією підписки ОСОБА_1 про роз`яснення йому правил адміністративного нагляду та відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду; заявою ОСОБА_1 про визнання вини.

ОСОБА_1 вину визнав подав заяву про визнання вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі Національної поліції тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 187, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник