Провадження № 3/734/1201/25 Справа № 734/1759/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20 червня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Даневич А.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу серії ВАВ №046092 від 04.04.2025, ОСОБА_1 , 04.04.2025 о 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 умисно висловлював образи та погрози в сторонук своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за даною адресою, чим спричинив психологічне насильство.

Відповідно до протоколу серії ВАВ №046544 від 16.04.2025, ОСОБА_1 16.04.2025 о 4 годині за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрожував їй фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-3 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним та дружиною у зазначені у протоколах дні відбувалися сварки, які були спровоковані останньою, але жодного насильства відносно неї він не вчиняв.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 не доведена жодними належними і допустимими доказами. Дійсно між останнім та його дружиною були невеликі суперечки (словесна перепалка), однак жодного психологічного насилля щодо неї ні в день складання протокол), ні інші дні підзахисний не вчиняв, доказів щодо наявності будь-якої шкоди її психічному здоров`ю у справі нема.

Крім цього, захисник звернув увагу суду на те, що об`єктивна сторона правопорушення - зовнішня характеристика, зовнішній прояв здійсненого протиправного діяння. Воно може здійснюватися у формі дії або бездіяльності. Відповідно до Протоколів ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зі змісту диспозиції якої слідує, то адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства на даний час настає виключно у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те. яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду. Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність із наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди: порушення прав і свобод людини: значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашньою насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак, дії особи не можна розцінювати як насильство.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків у вигляді реальної шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. У протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, складеного щодо ОСОБА_1 не зазначено, що є наслідком вчинення ним сварки з дружиною ОСОБА_3 , не вказано яка саме їй завдана шкода, у тому числі, психологічного характеру. Разом з тим. диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не передбачені наслідки у вигляді завдання саме психологічної шкоди. Крім того, оскільки чинна редакція зазначеної норми не передбачає наслідків у виді потенційної можливості завдання шкоди, а лише реальне її заподіяння, - наявність шкоди психічному здоров`ю потерпілого має бути доведена належними і допустимими доказами. Із змісту протоколу не вбачається, яка саме шкода завдана психічному здоров`ю потерпілої, а до самого протоколу не надано жодних доказів настання такої шкоди (висновків експертів, дога юк медичних установ, тощо).

У судовому засіданні потерпіла пояснила, що дійсно між нею та її чоловіком у час, зазначений у протоколах про адміністративне правопорушення відбувалися сварки, під час яких останній ображав її нецензурними словами.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що 04.04.2025 приїжджав на виклик потерпілої. Прибувши на місце, побачив, що між потерпілою та її чоловіком ОСОБА_1 відбувається сварка, під час якої останній висловлювався у бук дружини нецензурною лайкою. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Законом 3733-ІХ від 22.05.2024 року, який набрав чинності 19.12.2024 року, внесені зміни до КУпАП та ст.173-2 цього Кодексу викладена у новій редакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП (у діючій редакції) встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, наразі обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП є наслідки у виді реального заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зі змісту протоколів серії ВАВ №046092 від 04.04.2025 та серії ВАВ №046544 від 16.04.2025 тавикладених у них суті правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не ставиться у провину завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , а вказано, що його дії могли завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої та те, що ОСОБА_1 спричинив психологічне насильство.

Отже, за дії, які зазначені у протоколах, наразі, після внесення змін до ст.173-2 ч.1 КУпАП вже не передбачена адміністративна відповідальність та такі зміни закону покращують становище особи, яка притягається до відповідальності, а тому безумовно підлягають застосуванню.

Суд позбавлений можливості вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінювати доведеність існування наслідків, які не ставились у вину, оскільки таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення та це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ, що є неприпустимим.

Крім цього, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, якім могли поза розумним сумнівом свідчити про вчинення домашнього насилля ОСОБА_1 . Пояснення потерпілої ОСОБА_2 на переконання суду самі по собі не можуть бути доказами без наявності інших, та враховуючи, що вона є зацікавленою особою.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій та основним джерелом доказів, а тому у ньому повинні бути відображені усі елементи того складу правопорушення, за яким кваліфікуються дії чи бездіяльність особи, щодо якої складений протокол.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, виходячи із сформульованої у протоколі суті правопорушення, відсутності доказів вини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 247 п.1, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя