Справа № 175/4694/25
Провадження № 3/175/1996/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Дараган Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2025 року, приблизно о 15 годині 38 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 1 по б-ру Краматорському в м. Краматорську Донецької області керувала автомобілем «ЗАЗ-dАeWОo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Захисник адвокат Овчаренко С.М. під час розгляду адміністративного матеріалу просив закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 17 січня 2025 року, приблизно о 15 годині 38 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 1 по б-ру Краматорському в м. Краматорську Донецької області керувала автомобілем «ЗАЗ-dАeWОo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук).

Згідно з відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного освідування на стан сп`яніння.

Разом із цим, вимоги п. 1.3 ПДР України передбачають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положеннями п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського, що підтверджується відеозаписом.

Отже, враховуючи встановлені в ходу розгляду адміністративного матеріалу обставини, досліджений відеозапис, вбачається, що 17 січня 2025 року, приблизно о 15 годині 38 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 1 по б-ру Краматорському в м. Краматорську Донецької області керувала автомобілем «ЗАЗ-dАeWОo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилася. Тому суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовилася від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, відеозаписом.

При цьому пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Овчаренка С.М. щодо того, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а тому не повинна була проходити медичного огляду, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду адміністративного матеріалу та повністю спростовуються дослідженими під час розгляду адміністративного матеріалу доказами, зокрема відеозаписом. Так, як вбачається із відеозапису, поліцейський неодноразово зазначає ОСОБА_1 про наявні у неї ознаки сп`яніння та необхідність пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, а ОСОБА_1 вголос зазначає, що на вона не буде проходити медичний огляд. На неодноразові пропозиції поліцейського пройти медичний огляд у медичному закладі ОСОБА_1 не відповідає на такі запитання, натомість вкотре питає про причини зупинки, розвертається, йде від поліцейських, вимагає повернути документи, під різними приводами намагається поїхати з місця події. Така поведінка ОСОБА_1 вочевидь свідчить про її відмову від проходження медичного огляду. Разом із цим, ПДР України встановлюють для учасників дорожнього руху чітко визначені права та обов`язки, за порушення яких законом передбачена відповідальність. Зокрема, вимоги п. 2.5 ПДР України передбачають виключно обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову водія від проходження такого огляду. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, останній був складений відносно водія ОСОБА_1 не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання захисника адвоката Овчаренка С.М. на те, що порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначено, що огляд на стан сп`яніння може проводитися: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Так, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Як вбачається з адміністративного матеріалу, огляд водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу не проводився, у зв`язку із чим відповідний акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не складався. Крім того, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до вказаної вище Інструкції. Необхідність його заповнення пов`язується з проходженням особою відповідного огляду в закладах охорони здоров`я. При цьому положення вказаної вище Інструкції не містять жодних вказівок на обов`язковість складання такого направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я. Обставини щодо повідомлення поліцейським водію ОСОБА_1 можливості проведення її огляду на стан сп`яніння як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я та подальшої відмови водія від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом, доданим до адміністративного матеріалу. Тому відсутні підстави вважати, що була порушена процедура проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, такі посилання захисника жодним чином не спростовують встановлених в ході судового розгляду обставин, оскільки водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, і такий огляд ані на місці зупинки транспортного засобу, ані в медичному закладі не проводився взагалі.

Інші посилання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Овчаренка С.М. на відсутність підстав зупинки транспортного засобу не спростовують встановлених в ході судового розгляду обставин, а посилання захисника на відсутність безперервної відеофіксації під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу та не засвідчення поліцейським електронним підписом доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису є необґрунтованими і безпідставними, оскільки таких вимог чинне законодавство не містить. До того ж, зазначені обставини аж ніяким чином не звільняють ОСОБА_1 від передбаченого п. 2.5 ПДР України обов`язку водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само не свідчать про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особистість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушень, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини у справі, зокрема те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Дн-ка об/21081300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0004457; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: