Дата документу 19.06.2025Справа № 554/8415/25
Провадження № 3/554/1258/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2025 року, приблизно о 00:20 год, за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, штовхав та намагався вчинити бійку, внаслідок чого була завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАД № 323679 від 29 травня 2025 року).

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323680 від 29 травня 2025 року цього ж дня, приблизно о 00:20 год, за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 в присутності дитини ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, штовхав та намагався вчинити бійку, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим на думку ініціатора складення протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАД № 323680 від 29 травня 2025 року).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав на адресу суду заяву, в якій повністю визнав вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та щиро розкаявся у вчиненому. Водночас заперечив щодо протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та зазначив, що ані психологічного, ані фізичного насильства щодо дитини він не вчиняв. Дитина спала, він намагався перенести її в іншу кімнату. Просив не накладати надто суворе стягнення та розглянути справу без його участі.

Справу розглянуто в порядку ст. 36 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України Про запобігання та протидію домашньому насильству дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Варто зауважити, що під поняттям "домашнє насильство" розуміється певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації. При цьому домашнє насильство - це не будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Щодо діяння за ознаками ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ініціатором складення протоколу до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323680 від 29 травня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 29 травня 2025 року; копію термінового заборонного припису серії АА № 171352 від 29 травня 2025 року щодо кривдника ОСОБА_1 , винесеного на строк 3 доби із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 , а також форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 травня 2025 року, в якій поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, який провів оцінку ризиків, визначено низький рівень небезпеки як кривдника ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 як постраждалої особи.

Проте, всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП до протоколу не долучено жодних інших об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли судді на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про вчинення особою саме інкримінованого вище адміністративного правопорушення щодо дитини за обставин, зазначених у протоколі від 29 травня 2025 року.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини, як про це зазначено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які саме дії стосовно дитини було ним вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю.

Законом № 3733-IX від 22.05.2024 було внесено зміни і до статті 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди".

Тобто, якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Натомість, у цьому випадку за одним і тим же фактом працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, суть протоколу про адміністративне правопорушення в наведеній вище частині інкримінованого діяння не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя при розгляді справ про адміністративні правопорушення не вправі самостійно кваліфікувати дії особи, додавати конструктивні чи кваліфікуючі ознаки складу адміністративного правопорушення, які не вказані в протоколі, виходити за межі складеного протоколу.

Таким чином, оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи, оскільки в його діях відсутні ознаки складу вказаного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, справа в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу цього правопорушення.

Щодо діяння за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується, поза розумним сумнівом, такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 323679 від 29 травня 2025 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, і протокол не містить зауважень особи щодо його змісту; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29 травня 2025 року; копією термінового заборонного припису серії АА № 171352 від 29 травня 2025 року щодо кривдника ОСОБА_1 , винесеного на строк 3 доби із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 травня 2025 року, в якій поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, який провів оцінку ризиків, визначено низький рівень небезпеки як кривдника ОСОБА_1 щодо колишньої дружини ОСОБА_2 як постраждалої особи, а також матеріалами справи у їх сукупності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи зазначене, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул.Кременчуцька, 2В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко