ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/666/25Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 33/817/339/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника Яріша І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно із постановою суду, 27.04.2025 о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Фольсваген Аморок д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського в смт. Микулинці в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Теребовлянській міській лікарні, результат огляду 1,54 проміле, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок направлення на медичний огляд оскільки письмове направлення на медичний огляд не було вручено ОСОБА_1 , він із ним не ознайомлювався, а сам документ складено вже після завершення огляду, зокрема, 01:30 год. 27.04.2025 року, тобто вже після того, як ОСОБА_1 фактично пройшов усі процедури в закладі охорони здоров`я; направлення видавав інший працівник поліції, який не складав протокол і не брав участі в спілкуванні з ОСОБА_1 , що свідчать про фальсифікацію доказів або, про грубе порушення встановленого порядку.

Зазначає, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився з порушеннями: огляд здійснювався не уповноваженим лікарем, а медичною сестрою, яка не має права проводити процедуру продування; пластикові мундштуки не були герметично запаковані, вилучалися з відкритого пакета, що створює ризик забруднення та ставить під сумнів достовірність результатів; прилад був підключений до живлення без демонстрації попереднього нульового показника; продування проводилось кілька разів без заміни трубки, що є грубим порушенням інструкції МОЗ; медична сестра прямо заявила, що «їхній прилад показує більший рівень проміле», що викликає сумнів у справності приладу.

Вказує на те, що: протокол та постанова інспектора поліції про накладення штрафу були фактично складені вже після здійснення усіх дій, без ознайомлення ОСОБА_1 із процесуальними правами, а його повідомлення про складення процесуальних документів відбулось до роз`яснення прав, що порушує вимоги ст. 168 КУпАП. Вказує на безпідставність зупинки автомобіля під керуванням його довірителя посилаючись на відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається що лише після закінчення процедури продування було ухвалено рішення про складання постанови за інше правопорушення (непристебнутий ремінь), що свідчить про інсценування обставин і формальний підхід до фіксації порушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обгрунтував даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312902 від 27.04.2025; рапорті помічника чергового відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Парасака Б.М. від 27.04.2025 р., відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції; висновку КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025, складеним на підставі акту медичного огляду № 14, за яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,54 проміле); акті огляду на стан алкоголього сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою Драгер 6810, від огляду ОСОБА_1 відмовився; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Теребовлянську міську лікарню від 27.04.2025, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився за допомогою Алкофорт 505, результат огляду: алкогольне сп`яніння 1,54% проміле.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312902 від 27.04.2025 зафіксовано що 27.04.2025 о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Фольсваген Амарок д.н.з. НОМЕР_1 в м.Теребовля по вул.Січових Стрільців по вул. Грушевського в смт. Микулинці в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано, що 27.04.2025 о 00 год. 28 хв. автомобіль марки Фольсваген Амарок вже знаходиться в нерухомому стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях прирівнює адміністративні правопорушення за своїм характором до кримінальних (справи "Лучанінова проти України", "Надточій проти України"), тому на них розповсюджуються вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства України.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити місце адмінправопорушення (м.Теребовля по вул.Січових Стрільців чи вул. Грушевського в смт. Микулинці ) та зазначений у ньому час його скоєння суперечить даним, зафіксованим на відеозаписі з відео камери поліцейського .

За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Виявлені під час складання адмінматеріалів недоліки та сумніви повинні застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не вправі самостійно змінювати чи доповнювати фабулу обвинувачення, про що йдеться у рішеннях ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії, Михайлов проти України, згідно з якими ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію предявлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви у наявності достатніх гарантій, здатних усунути обгрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушенння без участі сторони обвинуваченння, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів сторони обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до адміністративної відповідальності, уточнивши у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне праворушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинуваченння, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу представника задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя