Справа № 755/7525/25
Провадження №: 3/755/4289/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294481 від 08.04.2025 року, ОСОБА_1 , 08.04.2025 року о 16 год. 38 хв., в м. Києві по вул. Г. Хоткевича, 22, керував транспортним засобом «Isuzu NQR», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортним засобом, постановою Богуславського ВДВС № 65939111 від 01.07.2021 року.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судові засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Європейський суд з прав людини в справі «Салогуб проти України» (Salogub v. Ukraine) виснував, що засідання за відсутності сторони не забороняється, за винятком випадків, коли існують вагомі причини для неявки або якщо суд не має інформації, чи було відповідну особу належним чином повідомлено про засідання. У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи дані обставини, суддя вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, також, враховуючи, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає за доцільне розглянути дану справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

З положень ч. 3 ст. 126 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 працівниками правоохоронного органу надано наступні докази, а саме: картку обліку адміністративного правопорушення, технічний запис з портативних нагрудних відеореєстраторів №№ 765282, 470294, а також роздруківку з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Разом із тим, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2025 року, вказаний адміністративний матеріал був направлений до уповноваженого правоохоронного органу для проведення процедури дооформлення, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи постанови державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. 23.06.2025 року до суду повернувся вказаний матеріал з доданим супровідним листом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві, при дослідженні якого судом встановлено, що згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» наявна інформація про закриття виконавчого провадження за № 65939111.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_1 08.04.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а за наслідками процедури дооформлення представниками правоохоронного органу не долучено постанови Богуславського ВДВС № 65939111 від 01.07.2021 року про тимчасове обмеження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у керуванні транспортними засобами, наявність якої була підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, відповідно до роздруківки з автоматизованої системи виконавчого провадження, сформованої 30.04.2025 року, судом встановлено, що виконавче провадження за № 65939111 завершено.

Таким чином, висновок працівників поліції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя -,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: