Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2316/25
П О С Т А Н О В А

25 червня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , не працюючого, за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Інспектором прикордонної служби 1 категорії - оператором відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним літальним апаратам ІНФОРМАЦІЯ_4 ( з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 головним сержантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №174935 від 23.06.2025, згідно якого 23 червня 2025 року об 11 год. 30 хв. в контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №1359 (до лінії державного кордону 30 км) на околиці н.п. Ігнатпіль на напрямку н.п. Ігнатпіль (Україна н.п. Казимирівка (РБ), було здійснено зупинку транспортного засобу марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому слідував водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель Київської області м. Ірпінь, спільно з транспортним засобом марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель Одеської області с. Нова Долина, спільно з транспортним засобом марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя м. Київ, з пасажирами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителем м. Чернігів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя Полтавської області м. Гребінка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя м. Одеса, які рухалися в бік державного кордону України. При опитуванні вказаних громадян стало відомо, що вони рухалися за маршрутом м. Київ м. Коростень н.п. Казимирівка (РБ), з метою незаконного перетину державного кордону і потраплянням до країн ЄС для подальшого працевлаштування, тобто вчинили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь. В зв`язку зв збройною агресією РФ в Україні пункти пропуску між РБ та Україною закриті, а тому дані громадяни порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» та вчинили адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що він не мав наміру незаконного перетину державного кордону України в Республіку Білорусь. Він проходив військову службу, з якої був звільнений через сімейні обставини, є багатодітним батьком. Він лише за вказівкою особи, яка до нього звернулася як до водія (він виставляв в інтернеті дані про надання послуг) мав заїхати по конкретних маршрутах, кінцевий, як він розумів м. Овруч. Він розкаюється в тому, що погодився на це.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У п. 11 вказаного Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та Закону України «Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

При цьому, згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №174935 від 23.06.2025 документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 , був паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 08.01.2010.

У матеріалах справи, що розглядається, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №174935 від 23.06.2025, містяться: рапорт інспектора прикордонної служби головного сержанта ОСОБА_8 від 23.06.2025; копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 08.01.2010; схема затримання порушників на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_1 ) 23.06.20205, довідка щодо первинного опитування, а також письмові пояснення та заява ОСОБА_1 від 23.06.2025.

Поряд з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не було долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 безпосередньо вчинив будь-які дії, які б свідчили про його мету безпосередньо здійснити спробу перетину державного кордону.

В рапорті інспектор прикордонної служби від 23.06.2025 зазначив, що 23.06.2025 він виконував наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді «Прикордонний патруль». Об 11 год. 30 хв. в контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №1359 (до лінії державного кордону 30 км) на околиці н.п. Ігнатпіль на напрямку н.п. Ігнатпіль (Україна н.п. Казимирівка (РБ), було здійснено зупинку транспортного засобу марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому слідував водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель Київської області м. Ірпінь, спільно з транспортним засобом марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя Одеської області с. Нова Долина, спільно з транспортним засобом марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя м. Київ, з пасажирами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя м. Чернігів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя Полтавської області м. Гребінка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель м. Одеса, які рухалися в бік державного кордону України. При опитуванні вказаних громадян стало відомо, що вони рухалися за маршрутом м. Київ м. Коростень н.п. Казимирівка (РБ), з метою незаконного перетину державного кордону і потраплянням до країн ЄС для подальшого працевлаштування, тобто вчинили спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь. В зв`язку зв збройною агресією РФ в Україні пункти пропуску між РБ та Україною закриті, а тому дані громадяни порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» та вчинили адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно ОСОБА_1 був зупинений та перевірка документів його здійснювалась на південній околиці н.п. Ігнатпіль, що за 30 км до лінії державного кордону України.

Суд відмічає, що сам по собі факт присутності особи у населеному пункті розташованому за 30 км від державного кордону, ніяким чином не доводить умислу цієї особи, направленого на незаконний перетин кордону, а також і факту спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Рапорт же інспектора без наявності інших доказів та з огляду на пояснення ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту правопорушення.

Таким чином, до протоколу не додано жодного доказу факту вчинення правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не може бути зроблено на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора прикордонної служби.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором прикордонної служби, суд установив, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин та визначення правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Поряд з тим, при розгляді справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_9 , є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України (сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб), а тому матеріали відповідно до положень ст. 253 КУпАП слід передати прокурору.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 204-1, 253, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Матеріали адміністративної справи №286/2316/25 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП передати начальнику Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець