ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6510/25Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/817/293/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.ст. 122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень у дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови, 01 березня 2025 року о 12 год 38 хв по вулиці Протасевича, 8 у м. Тернопіль, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Kia Niro», державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньотранспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимог п. п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_2 , будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, просить поновити йому строк апеляційного оскарження та змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року, виключивши зі змісту оскаржуваної постанови слова «відшкодування ним моральної шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого». Також просить накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, що передбачено санкцією статті 122-4 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що він участі в судовому засіданні 29 квітня 2025 року не брав, а копію оскаржуваної постанови отримав 14 травня 2025 року. Зазначає, що суд першої інстанції обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 вказав про те, що ним, серед іншого, враховується обставина, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_2 «відшкодування ним матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого», однак вказана обставина не тільки не відповідає дійсності, а й не підтверджена жодними доказами у справі.

Також, просить врахувати і те, що поведінка ОСОБА_2 , протиправні дії якого спричинили виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, жодним чином не свідчить про усвідомлення ним всіх негативних наслідків по вказаному правопорушенню, оскільки він після вчинення ДТП свідомо залишив місце події, в подальшому не сприяв розкриттю вказаного правопорушення, не провів обов`язкового страхування свого транспортного засобу, та навіть частково не відшкодував завданої ним матеріальної шкоди.

Заслухавши доводи представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Будза Т.В., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд дотримався вказаних положень закону не в повному обсязі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

При призначенні стягнення, суд першої інстанції серед обставин, що пом`якшують відповідальність, врахував, зокрема, відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого.

Однак, Потерпілий ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує, що таку розписку не надавав, і ОСОБА_2 йому шкоди не відшкодовував.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би підтверджували факт відшкодування шкоди потерпілому.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відшкодування шкоди потерпілому не підтверджується наявними у справі доказами, а тому доводи потерпілого ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, вимоги апелянта в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки не можуть бути задоволені, оскільки згідно з ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення. А оскільки адміністративне правопорушення вчинено 01 березня 2025 року, то на момент апеляційного розгляду строк накладення адміністративного стягнення сплив.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні шляхом виключення з мотивувальної частини висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає необхідним виключити з мотивувальної частини постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року посилання на «відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого» як таку, що не підтверджується доказами.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновок про доведеність факту відшкодування потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди ОСОБА_2 , а саме відшкодування ним матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя