Справа № 750/4424/25 Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю.
Провадження № 33/4823/492/25
Категорія - ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

за участю захисника адвоката Слєпченка С.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 153 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Як установив суд, 22 березня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м. Чернігові по вул. Кільцева, буд. 105 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Део Матіз», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного (червоного кольору) та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Слєпченко С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник стверджує, що надані поліцейським докази не доводять того, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку і саме після того, як зазначено в протоколі, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу (увімкненням разом проблискових маячків та звукового сигналу).

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 зупинився на заправці аби заправити автомобіль, тоді до нього і підійшов працівник поліції та попросив надати документи. Проте ОСОБА_2 не виконав цю вимогу поліцейського і поїхав. Поліцейські поїхали за ним, проте жодних сигналів не подавали, як це передбачено п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху.

Вказує, що звуковий сигнал було подано о 17 год. 00 хв.25 секунд, а вже на 45 секунді ОСОБА_2 починає здійснювати зупинку транспортного засобу, про що зазначає і сам поліцейський. Тобто, підкреслює апелянт, поліцейський автомобіль фактично рухається без увімкненого звукового сигналу та вже через 20 секунд після його увімкнення водій зупиняється в найближчому підходящому для цього місці.

Відтак вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що ОСОБА_1 не залишився на заправній станції, коли до нього підійшов поліцейський, лише тому, щоб не заважати іншим водіям. При цьому вказує, що фраза поліцейського «стійте» не вказує на вимогу про зупинку.

Зазначає, що суд не вірно інтерпретував хід подій та слова ОСОБА_1 , а тому не надав об`єктивної оцінки обставинам справи.

В апеляційному суді захисник адвокат Слєпченко С.А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши аргументи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Так, частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Пунктом 8.9 «б» Правил дорожнього руху передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським, зокрема, за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №278796 від 22.03.2022 року та відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис як з відеореєстратору, так і з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться на диску, що долучений до матеріалів справи.

Так, з відеозапису вбачається, що на узбіччі припаркований службовий патрульний автомобіль та працівники поліції ведуть діалог з водієм автомобіля, дії якого не є предметом розгляду даного адміністративного провадження.

У подальшому на відео з`являється авто «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 , який без увімкнення правого покажчика повороту, звертає вправо у бік заправної станції, що автоматично фіксується на відеореєстратор службового автомобіля працівників поліції. В цей час поліцейські сідають в службове авто, включивши проблисковий маячок, та наближаються до автомобіля «Део Матіз» червоного кольору, водій якого починає рух уліво, без ввімкнення сигналів, а потім знову різкий рух управо, і знову ж без увімкнення покажчиків повороту, авто займає місце біля колонки заправної станції.

Автомобіль поліцейських наближається до автомобіля «Део Матіз» позаду, один з працівників поліції підходить до автомобіля «Део Матіз» зліва та починає спілкування з водієм, тоді як іншій працівник поліції виходить з планшетом і на його світовідбиваючому одязі достеменно можна розглядіти блимаюче відображення проблискового маячка.

Водій автомобіля «Део Матіз» різко вивертає вправо та набираючи швидкість, залишає територію заправної станції, при цьому працівники поліції швидким темпом повертаються до службового автомобіля і починають переслідування автомобіля «Део Матіз» червоного кольору, який частково вже зник з поля зору. Коли даний автомобіль знову фіксується камерами патрульних, в службовому автомобілі поліцейський включає додатково проблисковий маячок, колір якого розглядіти неможливо але наявність відображення маячків відбивається на зустрічному транспорті та на нерухомих об`єктах, які знаходяться вздовж смуги руху службового автомобіля.

Через досить незначний проміжок часу водію автомобіля «Део Матіз» подається і звуковий сигнал, проте вимога про зупинку, хоча в часі і має незначний відлік, проте з урахуванням швидкості руху автомобілів, вказує на те, що дистанція, на якій відбувалося переслідування автомобіля «Део Матіз» була значною, для того, щоб водій мав змогу упевнитись, що дана вимога стосується саме його.

У подальшому на відеозапису після зупинки автомобіля «Део Матіз», працівник поліції доводить водію до відома підстави для переслідування, невиконання вимоги про зупинку та вказує на конкретне порушення правил дорожнього руху, а саме на не ввімкнення покажчику правого повороту, що і було підставою вимоги працівника поліції до водія на заправній станції, проте останній проігнорувавши дії та слова працівника поліції швидко та зухвало покинув територію заправної станції.

На відповідні слова поліцейського та вимогу пред`явити документи, прослідувала реакція водія, яка не відповідала обстановці, а саме водій почав кричати та нецензурно лаятися в бік працівників поліції, відмовлявся виконати вимогу - надати документи для встановлення особи та належності транспортного засобу, а в подальшому кинувся тікати від працівників поліції, увесь час супроводжуючи свої дії супротивом та нецензурною лексикою .

Усі інші обставини, що містяться на відеозапису апеляційним судом також були ретельно переглянуті, проте їх зміст вже не стосується предмету доказування.

За дослідженими матеріали апеляційний суд констатує, що саме зафіксувавши порушення Правил дорожнього руху, як це передбачено вимогами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», в діях водія автомобіля «Део Матіз» ОСОБА_1 , працівниками поліції одразу було вжито заходів по з`ясуванню обставин та встановлення особи водія, причетного до порушення. Однак, останній не лише не відреагував на вимогу працівника поліції, а умисно вчинив дії щодо залишення свого місця фактичного перебування, де і було виявлено порушення. За наслідками активних дій водія працівниками поліції було вжито заходів в межах їх посадових обов`язків, наслідком чого було переслідування автомобіля «Део Матіз» державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснено належну вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою засобів визначених в п. «б» п. 8.9 Правил дорожнього руху.

Так, з наявного відеозапису вбачається, що на службовому автомобілі увімкнені проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал. А також саме попереднє звернення працівника поліції до водія з вимогою, свідчать про те, що ОСОБА_1 не лише усвідомлював, що така вимога адресована безпосередньо йому, а навіть свідомо ігнорував законні вимоги екіпажу патрульної поліції про зупинку керованого ним автомобіля.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у не виконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим було порушено вимоги п.2.4, п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху при обставинах, встановлених районним судом, що вказує про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення. Крім того, захисником не точно передано зміст відеозапису, яким апелянт обґрунтував свої вимоги, що і свідчить про їх безпідставність.

Усі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець