ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4422/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

20 травня 2025 року проведеною Головним управлінням ДПС у м. Києві фактичною перевіркою кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП « ОСОБА_1 », встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції через ПРРО для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості (фіскальний чек від 20.05.2025 року № на суму 54,00 гривні) не містить код згідно УКТЗЕД на пиво, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, зафіксовано актом № 013807.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Так, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою засобів поштового зв`язку, на виклики суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 155-1 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 2321 від 20.05.2025 року, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та з якого вбачається, що ОСОБА_1 погоджується з вчиненим правопорушенням, та вказує, що порушення будуть виправлені (а.с.1), акті фактичної перевірки від 20.05.2025 року № 42044/Ж5/26/15/07/ НОМЕР_1 (а.с. 2-5).

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його відношення до вчиненого, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, те, що жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому приходжу до висновку, що відповідно до ст. 22 КУпАП, його можливо звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст. 22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 155-1, 283, 284, 285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку з малозначністю, провадження по справі закрити і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба