Справа № 489/4297/25
Провадження № 3/489/1312/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

20 червня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.2025 серії ЕПР1 №343044 вбачається, що 27.05.2023 о 14:30 год в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, АЗС «ОККО» водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом MX200F, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху був неуважний до дорожньої обстановки, не реагував на її зміни не вжив заходів для зменшення швидкості та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який перетинав проїзну частину за межами пішохідного переходу, після чого транспортний засіб продовжив самовільний рух та здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушено пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину заперечив, пояснив, що їхав зі швидкістю 30-40 км/год у правій полосі. Попереду паркувався мікроавтобус, тому ОСОБА_1 побачив пішохода лише на відстані приблизно 3 м від мотоцикла і вивернув кермо вліво, проте не встиг зупинитися. Пішохід не дивився в сторону мотоцикла, дорогу переходив у невстановленому для цього місці. Безпосередньо наїзду колесом на пішохода не було, пішохід вдарив мотоцикл у бік, від чого обидва впали, після чого мотоцикл продовжив самовільний рух та контактував з припаркованим автомобілем Skoda Octavia.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Титаренко Ю.О. зауважив на закінченні строку притягнення до адміністративної відповідальності, а також відсутності вини в діях ОСОБА_1 , оскільки не проведено дослідження наявності технічної можливості уникнути зіткнення. Вважає, що провадження у справі має бути закрите.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що безпосередньо моменту ДТП не бачив. Свій автомобіль Skoda Octavia припаркував біля бордюру і відійшов у справах. Коли повернувся, мотоцикл лежав біля автомобіля, а на автомобілі були наявні пошкодження.

Потерпілий ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до ОСОБА_1 не має.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; постанову про закриття кримінального провадження; витяг з ЄРДР; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2023; протокол допиту потерпілого від 20.03.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2025; висновок експерта №288; протокол допиту свідка; довідку УПП в Миколаївській області), суд дійшов таких висновків.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Постановою від 01.05.2025 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000645 від 28.05.2023, закрито відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження.

Щодо відсутності вини ОСОБА_1 суддя виходить з того, що за визначенням ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У даному випадку вина ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), була у формі необережності. Проте, для кваліфікації дій за ст. 124 КУпАП не є обов`язковим умисел. Проїжджаючи біля території скупчення машин та людей, водій повинен передбачати можливість раптового виїзду/виходу на проїжджу частину та обирати швидкість, яка дасть можливість вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки. Маючи попереду перешкоду, яка обмежує оглядовість, водій аналогічно має передбачати можливість раптової зміни дорожньої обстановки, у тому числі, внаслідок протиправних дій інших учасників дорожнього руху.

Суд не може погодитися з доводом про те, що протиправність дій пішохода ОСОБА_2 виключає винуватість ОСОБА_1 . Той факт, що внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху потерпілий створив небезпеку для дорожнього руху, не викликає сумніву. Однак, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був виконати вимогу пункту 12.3 Правил дорожнього руху і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Таким чином, той факт, що небезпеку для руху, а саме перебування пішохода на проїзній частині дороги, створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил дорожнього руху.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійсно порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, строки для накладення адміністративного стягнення на винного не минули, оскільки відповідно до змісту ч.11 ст.38 КУпАП (в редакції станом на дату розгляду справи), у разі закриття кримінального провадження такий строк складає три місяці з моменту прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Вказана норма є спеціальною до загального строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

У даній справі постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим 01.05.2025, відтак, строк накладення адміністративного стягнення не минув.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке не має характеру умисного, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька