Провадження № 33/824/1039/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Конюшка Дениса Борисовича - захисника ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді та як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134532 від 22.09.2024 року 22.09.2024 року близько 10 години 30 хвилин на автодорозі М05 Київ-Одеса водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Duster (державний номерний знак НОМЕР_1 ), під час виявлення небезпеки у вигляді транспортного засобу Hyundai Sonata (державний номерний знак НОМЕР_2 ) не вжив всіх заходів для зменшення швидкості та безпечного об`їзду перешкоди в межах своєї смуги та змістився праворуч внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Hyundai Sonata та в подальшому змістившись праворуч скоїли зіткнення з транспортним засобом Volkswagen.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Конюшко Д.Б. - захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року та винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В обґрунтування скарги зазначає, що дорожня обстановка для водія автомобіля Hyundai Sonata характеризувалася наступним чином, а саме, він, керуючи транспортним засобом рухався в крайній правій смузі руху. Водій ОСОБА_1 мав намір повернути праворуч, відповідно завчасно зайняв крайню праву смугу руху. Для здійснення цього маневру водій завчасно ввімкнув правий покажчик повороту та почав зменшувати швидкість. Водій ОСОБА_1 не змінював напрямок руху. Тільки розпочавши маневр повороту, він відчув удар (сквозний) в праву сторону транспортного засобу. Як згодом виявилось, це автомобіль Renault Daster, який їхав позаду і не відреагував на маневр повороту та зменшення швидкості, а вирішив об`їхати з правого боку та здійснив ДТП.

При цьому зазначає, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 змінював напрямок руху, чи повертав праворуч не з правої смуги руху в матеріалах справи немає.

Так, вважає, що суд повинен розглядати справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Суд не мав права виходити з меж протоколу.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Конюшко Д.Б. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а ОСОБА_2 та його захисник Рибак Є.В. заперечували щодо доводів апеляційної скарги і просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року - без змін.

Також, до суду апеляційної інстанції з`явився ще один учасник ДТП ОСОБА_3 , який пояснив, що водій автомобіля Hyundai Sonata (державний номерний знак НОМЕР_2 ) рухаючись в другій полосі зміщувався праворуч тобто в крайню праву полосу руху чим «підрізав» водія Renault Duster (державний номерний знак НОМЕР_1 ), який відповідно до ситуації був вимушений взяти правіше, та в причинно-наслідковому зв`язку виникла дана ДТП.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд наголошує на тому, що висновки експерта не є доказом, однак мають рекомендаційний (консультативний) характер, а тому оцінюючи долучені учасниками справи висновки експертів, які за своїм змістом є протилежними, апеляційний суд надає перевагу висновку судового експерта ОСОБА_4 , оскільки такий відповідає іншим наявним у матеріалах справи доказам, а саме: письмовим поясненням, схемі ДТП, технічним пошкодженням транспортних засобів та наданим поясненням під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, врахувавши місце зіткнення транспортних засобів, напрямку руху транспортних засобів, зображених на схемі місця ДТП, враховуючи, що автомобіль Hyundai Sonata (державний номерний знак НОМЕР_2 ) раптово розпочав маневр повороту праворуч.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наведені доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже, є необґрунтованими.

Таким чином, судом першої інстанції було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини скоєння ДТП, розгляд справи здійснено з дотриманням вимог ст.ст.251, 280 КУпАП та правильно зроблено висновок про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, вважає, що постанова судді є законною і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича - захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник