Справа № 438/757/25
Провадження № 3/438/363/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.05.2025 року о 12:18:00 в м. Бориславі по вул. Коваліва,30, керував т.з. Mitsubishi Galant державний номер НОМЕР_1 будучи особою позбавленою права керування транспортним засобом, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив п.2.1 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав, причин своєї неявки суду не повідомив.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачається обов`язкової присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно ч.1 ст.277, ч.2 ст.38 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки суду не надав, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутня наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а його вина в скоєнні даних адміністративних правопорушень не доведена доказами доданими до протоколу серії ЕПР1№327060 від 11.05.2025 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.5 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд зазначає, що вказані у протоколі серії ЕПР1№327060 від 11.05.2025 року обставини, не знайшли свого підтвердження, оскільки, жодного доказу в підтвердження зазначеного про те, що ОСОБА_1 на час складання відносно нього даного протоколу був позбавлений права керування, суду не надано.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» рішення від 15 травня 2008 року, справа «Озтюрк проти Німеччини» рішення від 21 лютого 1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23 вересня 1998 року, «Гурепко проти України» рішення від 08 квітня 2010 року).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суддя приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.126 ч.5, 221, 247, 251, 254, 256, 266,283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ