справа № 361/976/25
провадження № 3/361/367/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю адвоката Ільїнова Р.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 3229187 від 24.01.2025, 24 січня 2025 року о 14 годині 13 хвилин, на 49 км а/д М-01 Київ-Чернгів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував транспортним засобом «MAN», н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме після позбавлення права керування не відновив своє право на керування транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року, піддавався адміністративному стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови ЕНА 2312624 від 04.06.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що влітку (липень- серпень) 2024 року він здав іспити у сервісному центрі МВС та отримав посвідчення водія після того, як був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік відповідно до постанови суду. Відтак, вважає, що отримання такого посвідчення водія у встановленому законодавством порядку надавало йому право керувати транспортними засобами. Вказане посвідчення водія він пред`явив працівникам поліції 24 січня 2025 року через деякий час після зупинки транспортного засобу, що чітко видно на відеозапису бодікамери. Пояснив, що не пред`явив своє посвідчення водія одразу, оскільки боявся, що працівники поліції затримають його та доставлять у військомат. Проте, поліцейські все одно склали відносно нього постанову за відсутність страхового поліса, та протокол про керування транспортним засобом за відсутності права керування, не зважаючи на надане ним посвідчення водія. Зазначив, що у 2024 році на нього працівниками поліції не складались постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник Ільїнов Р.В. просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП. Пояснив, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що його підзахисний протягом року притягувався до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відповідальність за ч. 5 с. 126 КУпАП настає лише за скоєння проступків визначених у частинами 2 4 цієї статті. Отже, в діях ОСОБА_1 не було повторності, яка є обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення. Захисник зауважив, що його підзахисному не було відомо про складення постанови серії ЕНА №1643328 від 12.03.2024 про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з її змістом. Жодних порушень 12.03.2024 ПДР він не вчиняв. Постанова також не вручалася та не направлялася йому засобами поштового зв`язку. Зазначив, що його підзахисний не значиться у реєстрі боржників за цією постановою, що також підтверджує факт необізнаності ОСОБА_1 з таким документом. Крім цього захисник вказав, що у протоколі зазначено, що його підзахисний порушив п. 2.1. ПДР, який зобов`язує особу, яка керує транспортним засобом мати при собі посвідчення водія відповідної категорії. Відсутність у водія такого посвідчення зумовлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і не утворює повторності для кваліфікації дій за ч. 5 цієї статті. Разом з тим, захисник зауважив, що на відеозаписі зафіксовано пред`явлення посвідчення водія працівникам правоохоронних органів. Поліцейські достеменно не встановили, що таке посвідчення було підробленим або отримано не у встановленому законом порядку, а відтак воно надавало водію права керувати транспортними засобами, що спростовує обставини скоєння правопорушення, вказані у протоколі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи долучено такі документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229187 від 24.01.2025; аудіовізуальний диск, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 24.01.2025; довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 25.01.2025; довідка про належність транспортного засобу «MAN», н.з. НОМЕР_1 ; довідка про отримання посвідчення водія на керування транспортними засобами від 25.01.2025; постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2023 року у справі №361/5201/23; постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1643328.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами 2-4 статті 126 КУпАП.

Виходячи з наведених вище положень КУпАП, для встановлення об`єктивної сторони складу правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт вчинення особою порушення, передбачених частинами 2-4 статті 126 КУпАП, і що скоєння одного з цих порушень є повторним протягом року.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться поліцією наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, (ч. 4 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. Разом з цим, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу ще одного адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 2-4 статті 126 КУпАП, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом з`ясовано, що згідно з довідкою виданою заступником командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01. 2025 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, яке здане на збереження до територіального сервісного центру.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2023 року у справі №361/5201/23, яка набрала законної сили 18.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1643328 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20400 гривень.

Суд критично оцінює доводи захисника, про те що, ОСОБА_1 такого правопорушення не вчиняв та не знав про існування такої постанови, оскільки факт цього правопорушення зафіксований у цьому документі та в ньому містяться його персональні дані та відомості про рішення суду на підставі якого він був позбавлений права керування транспортними засобами. Разом з тим, вказана постанова не скасована, а тому є чинною станом на дату розгляду цієї справи. Відомостей про оскарження цієї постанови суду особою, яка притягається до відповідальності та її захисником не надано. Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не має у Єдиному реєстрі боржників станом на 07.04.2025 не спростовує притягнення особи до адміністративної відповідальності 12.03.2024 року за ч.4 ст. 126 КУпАП, а також виконання цієї постанови . Крім цього, суд вважає помилку в адресі проживання ОСОБА_1 , а саме в номері будинку у постанові серії ЕНА №1643328 від 12.03.2024 опискою, яка не впливає на суть цього рішення та не спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Отже, суду слід з`ясувати наявність факту скоєння ОСОБА_1 одного з порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, починаючи з 12.03.2024 (дати винесення постанови серії ЕНА №1643328)

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №229187 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 А Правил дорожнього руху.

Проте, п. 2.1 А Правил дорожнього руху передбачає відповідальність за відсутність у водія посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто відповідальність за вчинення такого порушення, передбачена за ч.1 ст. 126 КУпАП, а не за ч.2 ст. 126 КУпАП. Отже вказане у протоколі порушення особою ПДР не утворює повторності для кваліфікації його дій за ч.5 ст.126 КУпАП..

Водночас, ОСОБА_1 у цьому ж протоколі інкримінується керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто дії, які підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст. 126 КУпАП. Підсумовуючи наведене, у протоколі поліцейськими зазначено два порушення передбачені різними частинами статі 126 КУпАП, одне з яких утворює повторність для притягнення до відповідальності за ч. 5 цієї статті, а інше не утворює, що свідчить про недбале оформлення такого документа, в якому по суті сформульовано обвинувачення особи.

Разом з тим, зазначення у протоколі відомостей, про те що ОСОБА_1 було притягнуто протягом року до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА №1643328 від 12.03.2024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не частиною 4 цієї статті суд вважає технічною опискою, яка спостовується змістом цієї постанови, яка долучена до матеріалів справи.

З дослідженого відеозапису водій ОСОБА_1 надав поліцейським посвідчення водія, що виключає порушення ним ч.1 ст. 126 КУпАП і в правоохоронців не було зауважень щодо відсутності у ньому відповідної категорії, що дає право керувати вантажними транспортними засобами. Більш того, поліцейські не встановили, що надане їм посвідчення водія містить ознаки підробки або видане не у порядку встановленому чинним законодавством України. Надалі, посвідчення поліцейськими було повернуто ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі з боді камери і в протоколі зазначено, що посвідчення не вилучалось. Водночас у протоколі серії ЕПР 1 №229187 у пункті 16 вказано, що водій отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, що ставить під сумнів установлені дані про відсутність у ОСОБА_1 такого права, що стало підставою для складення відносно матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд критично оцінює довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 25.01.2025, а саме відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами оскільки з дослідженого судом відеозапису поліцейські достеменно не встановили цей факт. По перше, поліцейськими був виданий особі, яка притягається до відповідальності, тимчасовий дозвіл на права керування транспортними засобами, що неприпустимо, якщо особа не має такого права. По друге, довідка не містить дати отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, що не дозволяє суду перевірити чи було таке посвідчення отримане до позбавлення його права керування транспортними засобами чи після такого позбавлення. Нарешті, довідка була сформована 25.01.2025, тобто вже після складання протоколу серії ЕПР1 3229187 24 січня 2025 року, отже станом на дату складання протоколу жодних доказів відсутності у водія права керування транспортними засобами у поліцейських не було.

Суд зауважує, що за практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Водночас санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, що є більш суворим стягненням ніж визначене у ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому, суд вважає, що стандарт доведення наявності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП має бути нарівні зі стандартом доведення вчинення кримінального правопорушення, тобто повинен використовуватись стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване порушення було вчинено і особа. яка притягається до відповідальності є винуватою у його вчинені.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (протоколом про адміністративне правопорушення).

Проте, на переконання суду. поліцейські не встановили та не довели поза розумним сумнівом відсутність у ОСОБА_1 24.01.2025 права на керування транспортним засобом., що виключає повторність вчинення ним протягом року порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою для притягнення до відповідальності за ч. 5 цієї статті. Суд звертає увагу на наведені вище недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що є по суті формулюванням обвинувачення та неузгодженістю змісту протоколу з відеозаписом обставин вчинення правопорушення.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Водночас суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи у такий спосіб, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище та аналізуючи докази в їх сукупності, суд дійшов, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, пунктом третім частини першої статті 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Анікушин