ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/290/25 Справа № 705/286/25 Категорія: ч. 3 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 04 січня 2025 року о 11 год. 48 хв. на трасі М05 Київ-Одеса 210 км, керував транспортним засобом «Korando», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державної виконавчої служби від 21.07.2023, виконавче провадження № 48025960, чим порушив п.п. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.3 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що він не був присутнім у судовому засіданні та копію оскаржуваної постанови не отримував. Про її існування дізнався лише 22 квітня 2025 року, коли надійшли листи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Того ж дня він зайшов на платформу «Електронний суд» та дізнався, що дата призначення судового засідання та постанова були опубліковані 21 квітня 2025 року.

Не погоджується з вищевказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що судом при розгляді справи фактичні обставини було встановлено не повно та однобічно. Суд, на думку апелянта, формально підійшов до з`ясування обставин справи, не надав належної оцінки доказам.

Зазначає, що через неналежне повідомлення про дату та час розгляду справи, він був позбавлений можливості надати суду докази своєї необізнаності.

Крім того вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.252 КУпАП, оскільки суд не надав належної оцінки поданим ним доказам у їх сукупності, дійшовши хибного та необґрунтованого висновку про його обізнаність щодо існуючого тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Частина 3 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № №212603 від 04 січня 2025 року, в якому наведена його суть.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім зазначені у протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У цьому випадку обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Інакше кажучи особа, що притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання.

З копії постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 липня 2023 року ВП №48025960 вбачається, що було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Також з цієї постанови видно, що рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено у 2015 році. Затим 06 липня 2021 року відкрито виконавче провадження та на час встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом 21 липня 2023 року державним виконавцем вже встановлена заборгованість зі сплати аліментів у сумі відповідних платежів за чотири місяці.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів щодо вручення копії постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 21 липня 2023 року ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 , що ним надані поліцейському перед складанням протоколу про адміністративного правопорушення, випливає, що він не знав про винесення вищевказаної постанови про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами.

У цьому випадку розгляд суддею справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже суд позбавлений можливості встановлювати обставини, котрі не були доведені, згідно з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративну правопорушення.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на пояснення ОСОБА_1 , що той надав поліцейському перед складанням відповідного протоколу щодо його непоінформованості про наявності обмеження у праві керування транспортним засобом.

Водночас суд в порушення загальної засади судочинства, характерної для справ про адміністративні правопорушення, - презумпції невинуватості, послався на ненадання ОСОБА_1 доказів на підтвердження відповідних обставин, зазначених ним уповноваженій особі органу поліції.

Ба більше ОСОБА_1 , як особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не повинен доводити свою невинуватість (ст. 62 Конституції України).

Покликання суду першої інстанції на дату прийняття рішення державним виконавцем про тимчасового обмеження особи у праві керування транспортними засобами - 21 липня 2023 року, як на спростування позиції ОСОБА_1 про невідання про таке рішення є хибним, адже наведене безумовно не свідчить про обізнаність особи про існування такого обмеження на час зупинення транспортного засобу під його керуванням - 04 січня 2025 року.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук