Справа № 212/6656/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Ваврушак Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2025 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345749 від 30.05.2025, ОСОБА_1 30.05.2025 року о 03:41:00 годині в м. Кривий Ріг Покровського району по вул. Корнія Речмидила, 38 керував т. з. «BMW» д. н. з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згодою водія, у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу Драгер, результат тесту 1,43 % проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, що зафіксовано на бодікамери, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча протокол містить його підпис про обізнаність з часом та місцем розгляду справи, тобто про дату судового засідання був повідомлений судом належним чином. Крім того, ОСОБА_1 , знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був цікавитись як рухом справи, так і наслідками розгляду її в суді.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч 5 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними матерілами.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому за п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.130 ч.3 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345749 від 30.05.2025року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КБЛПД» ДОР м. Кривий Ріг від 30.05.2025 року на ім`я ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою Драгер, проба позитивна - 1,43 % (проміле), та роздруківкою із зазначеного технічного засобу, яка містить аналогічні дані;

- роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом;

- рапортом поліцейського взводу щодо обставин події;

- довідкою відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області по те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня;

- відеозаписом, який оглянуто та безпосередньо досліджено судом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував т. з. «BMW» д. н. з. НОМЕР_2 ; зафіксовано також, що огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки, за допомогою газоаналізатору, результат позитивний 1,430 % проміле, з результатами огляду ОСОБА_1 був згоден.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність відсутні; обставини, що обтяжують відповідальність, є те, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130, 126 КУпАП на протязі 2025 року 4 рази.

При визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинені правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, а також поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме вчинення кількох правопорушень повторно протягом року, суд вбачає за доцільне застосувати такий захід стягнення як адміністративний арешт на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортним засобами на строк десять років.

Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до інших учасників дорожнього руху, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

При цьому, суд не має достатніх підстав для застосування до порушника адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки, в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи щодо належності ОСОБА_2 у приватній власності транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 15 діб (п`ятнадцять) з позбавленням права керування транспортним засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок) на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанову в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання постанови законної сили

Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Ваврушак