Провадження № 33/824/3222/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду, 29 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Чевгуз В.М. надіслав засобами електронного зв`язку апеляційну скаргу, в якій просив постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чевгуза В.С. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року було повернуто особі, яка її подала, оскільки до скарги не було надано належного підтвердження повноважень адвоката.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, 04 лютого 2025 року до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку надійшло клопотання Космовського Д.Я. щодо розгляду справи за нововиявленими обставинами, в якій, посилаючись на Кодекс адміністративного судочинства України, просив переглянути за нововиявленими обставинами постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року та постановити нову про відсутність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Чевгуза В.С. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

06 травня 2025 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Разом з тим, 16 травня 2025 року ОСОБА_1 повторно надіслав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області апеляційну скаргу, перевіривши яку встановлено, що вонає другим екземпляром тієї ж апеляційної скарги, поданої 06 травня 2025 року, та є ідентичною за змістом.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що не зміг подати апеляційну скаргу вчасно з наступних підстав:

- погіршення стану здоров`я та амбулаторне лікування у період від 20-го до 30 листопада 2024 року.

- стаціонарне лікування у період від 29 січня до 21 лютого 2025 року.

- неналежне виконання обов`язків адвокатом, а саме, що захисник - адвокат Чевгуз В.С. не поінформував його про повернення апеляційної скарги.

- ознайомлення з матеріалами справи лише 21 січня 2025 року. До цього не мав доступу до цих документів через стан здоров`я та відсутність належного інформування з боку адвоката.

- після ознайомлення з матеріалами справи апелянт намагався виправити ситуацію, подавши 04 лютого 2025 року клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами.

Перевіривши доводи клопотання, суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 14.10.2024 року, а апеляційна скарга першочергово направлена за допомогою засобів засобами електронного зв`язку адвокатом Чевгуз В.С. 29.10.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 брав участь у справі під час винесення постанови судом першої інстанції, відтак знав про оскаржуване рішення та результат ухваленого рішення.

Періоди часу, зазначені апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про погіршення його стану здоров`я, а саме, перебування на амбулаторному лікуванні від 20.11.2024 року до 30.11.2024 року та стаціонарне лікування від 29.01.2025 року до 21.02.2025 року, суд апеляційної інстанції не враховує, оскільки вони не підтверджують відсутність можливості подати апеляційну скаргу в період від 14.10.2024 року до 24.10.2025 року.

Інші причини, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги, суд вважає необґрунтованими та неповажними, а тому відсутні як правові, так і об`єктивні підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги підлягають поверненню особі, яка їх подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року повернути особі, яка їх подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник