Справа № 215/1611/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Данилевський М.А. розглянувши матеріали, що надійшли з полку патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює механіком у ПрАТ «ПівнГЗК», проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №259482, 01 березня 2025 року приблизно об 13 годині 01 хвилин за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, по вулиці Героїв Маріуполя, буд. 9А, ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, вираження тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Зафіксована на відео реєстратор ксяомі та нагрудні відеорєстратори Motorola Vb400 471838,471662,474777.Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав та пояснив, що 01.03.2025 близько 13 години він керував власним автомобілем Мазда 3, номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за те, що в нього на задніх освітлювальних приладах надмірне «тонування», яке зменшує їх прозорість, за що йому було оголошено усне зауваження. Після чого поліцейський ОСОБА_2 повідомив, що у ОСОБА_3 наявні ознаки наркотичного сп`яніння тремтіння пальців рук. Під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_3 пояснив , що тремтіння пальців рук викликано у нього внаслідок тривоги і стресу від ситуації, де його звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того вважає, що спірною є і нібито виявлена у нього ознака наркотичного сп`яніння як неприродна блідість, по-перше у зв`язку з тим, що це є оціночне поняття, а по-друге, якщо переглянути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, то можна побачити, що колір його обличчя візуально нічим не відрізняється від кольору облич працівників поліції.

Звернув увагу судді, на те, як працівник поліції поставив питання стосовно кольору його обличчя «А стан обличчя завжди у вас такий блідний?». Вказана постановка питання вже є провокативною, оскільки кожна відповідь на це питання буде свідчити про те, що він нібито визнає, що у нього бліде обличчя. Також, на думку ОСОБА_3 викликає здивування, поява такої виявленої у нього ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки працівником поліції про її наявність взагалі не було його повідомлено, що свідчить про те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, та не зрозуміло в чому саме полягає ця ознака, оскільки він поводив себе спокійно, по суті відповідав на всі питання працівників поліції, при цьому пред`явив для огляду водійське посвідчення, відчинив для перевірки багажник та двері автомобіля.

Крім того, він працюю старшим майстром на підприємстві та періодично проходить огляд на предмет вживання психотропних речовин, за результатами останнього огляду, проведеного у лютому 2025 року, жодних протипоказань та фактів вживання психотропних речовин у нього не виявлено. А зазначені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння є формальними та надуманими, оскільки тремтіння пальців рук є ознакою не лише сп`яніння, а й ознакою: нейрологічних захворювань; нервових розладів (наслідком тривоги чи стресу); захворювання щитовидної залози; дефіциту вітамінів; вплив деяких лікарських препаратів.

Вважає, що дії працівника поліції щодо виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння є надуманими, необ`єктивними і упередженими, а тому вимога працівників поліції про проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння є необґрунтованою та неправомірною, а тому відмова в задоволенні цієї вимоги в свою чергу не створює в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому просив справу закрити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 01.03.2025 близько 13 години він перебував в автомобілі Мазда, яким керував ОСОБА_1 , коли їх зупинили працівники поліції, які пояснили, що в автомобілі занадто «тоновані» задні освітлювальні прибори. ОСОБА_1 поводився ввічливо, надав поліцейським документи на автомобіль та водійське посвідчення, відкрив багажник та надав можливість оглянути автомобіль, намагався з`ясувати в чому полягало порушення ПДР, оскільки багато років він їздить на зазначеному автомобілі саме з такими освітлювальними приборами.

Після чого працівник поліції оголосив ОСОБА_1 за це усне зауваження, а потім повідомив, що він начебто перебуває в стані наркотичного сп`яніння, бо в нього тремтять руки і блідий вигляд обличчя. Насправді легке тремтіння рук в ОСОБА_1 було, а обличчя було звичайного кольору, як для погоди на початку березня. Після цього працівник поліції повернувся до розгляду справи щодо «тонування» задніх освітлювальних приборів і виписав ОСОБА_3 за це штраф. Пізніше під`їхали ще працівники поліції, які продовжили складання протоколу на ОСОБА_1 , але вже за ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На прохання ОСОБА_1 пояснити, в чому саме в нього присутні ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції відповів, що це суб`єктивна його думка. На запитання ОСОБА_3 чи може він скористатися допомогою адвоката він отримав відмову, а коли спитав, у разі, якщо він поїде до ПНД і там виявиться, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чи буде поліція нести за це відповідальність поліцейський пояснив, що ні. Після того, ті поліцейські, які зупинили автомобіль ОСОБА_1 поїхали, протокол за ст. 130 КУпАП складали вже інші поліцейські.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, переглянувши відеозаписи надані як додаток до протоколу, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП остання містить в собі три різні склади адміністративного правопорушення:

1.керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2.передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3.відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-які дії, перелічені у цій диспозиції утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення лише по відношенню до особи, яка безпосередньо керує транспортним засобом (п. 1.10 ПДР України).

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини:

- законність вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- дотримання процедурного/процесуального порядку пропозиції проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого медичного огляду;

- а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Тобто, враховуючи викладене, в зазначеній справі необхідно застосовувати більш високий стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом».

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган державної влади (у даному випадку поліція) звертаючись з протоколом до суду, повинен надати суду докази, які підтверджують наявність події та складу адміністративного правопорушення, а суд, як незалежний арбітр, повинен перевірити докази на підтвердження чи спростування обставин викладених у протоколі.

Переглядом відеозапису наданого до протоколу встановлено, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною обстановці, мова є звичайною, рухи впевнені, вираженого тремтіння рук не вбачається, неприродної блідості обличчя не відеозапису не зафіксовано. При цьому ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що взимку в нього завжди трохи бліде обличчя, а влітку засмагле, та заперечував наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, на які вказував поліцейський.

Посилання поліцейського на те, що вирішення наявності чи відсутності ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який на власний розсуд визначає такий стан особи, у цій конкретній справі, є невмотивованим.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України,МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу І Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції,поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, зі змінами, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована на технічні засоби відеозапису, та після відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, статтею 266 КУпАП та Інструкцією передбачено, що огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом за вказівкою поліцейського, а лише водій транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є об`єктивні підстави вважати, що він має ознаки наркотичного сп`яніння, визначені в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, і саме наявність таких об`єктивних (а не суб`єктивних) ознак є підставою пред`явити законну вимогу водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не може бути свавільною, а має ґрунтуватися на об`єктивно встановлених ознаках , що можуть вказувати на перебування особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, покладаючи такі обов`язки на водія, законодавство не звільняє працівників поліції від обов`язку діяти відповідно до вимог ст. 19 Конституції України та Закону України «Про національну поліцію», з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України,МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зокрема зобов`язуючи встановити дійсно об`єктивні підстави для направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи, що провести такий огляд на місці зупинки автомобіля неможливо. А підозра щодо водія в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння повинна бути обґрунтованою.

В протилежному б випадку це б наділяло працівників поліції необмеженими дискреційними повноваженнями щодо звинувачення водіїв у тому, що вони перебувають в стані наркотичного сп`яніння, що безумовно призводить до порушення їхніх прав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що процедура огляду водія на стан сп`яніння та фіксація відмови від проведення такого огляду, не відповідає вимогам закону, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є слушними.

Докази, досліджені судом, як кожен окремо так і в сукупності поза розумним сумнівом не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не доведена «поза розумним сумнівом» дослідженими під час розгляду доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення

СУДДЯ: