Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
20.06.2025 Справа №: 368/745/25
провадження 3/368/312/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року м.Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І. розглянувши справу яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , жителя - АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України.

встановив :

ОСОБА_1 , 22 травня 2025 року о 11 годині 17 хвилин в м. Кагарлик по вул. Незалежності Обухівського району Київської області керував автомобілем KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Захисник адвокат Клапчук Ф.П. вину ОСОБА_1 заперечував. Подав письмові пояснення , де зазначив , що притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливе лише щодо особи, яка керувала транспортним засобом та щодо якої є докази законної зупинки.

Однак, на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, а лише видно, що поліцейський автомобіль зупинився, поліцейські підійшли до автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані, та з якого виходить ОСОБА_1 .

Також, в матеріалах справи міститься відеозапис події поблизу пішоходного переходу в м. Кагарлик, по вул. Незалежності, з якого видно, як автомобіль зачепив пішохода. Проте, з відеозапису не вбачається, що за кермом автомобіля знаходиться саме ОСОБА_1 та це не випливає з пояснень свідків, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, неможливо припускати даний факт, оскільки обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

Окрім того, ОСОБА_1 не вчиняв порушення правил дорожнього руху, всупереч словам поліцейських не наїжджав на пішохода, що може підтвердити свідок.

Інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від проведення огляду або незгоди з його результатами, - запропонувати пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

За змістом статті 266 КУпАП, водій має право відмовитись від перевірки його на стан алкогольного та іншого сп`яніння поліцейськими. В такому випадку, його має бути доставлено до відповідного закладу охорони здоров`я, де лікар має перевірити наявність стану відповідного сп`яніння, що підтверджується медичним актом, який обов`язково додається до протоколу про адміністративне правопорушення або. у разі відсутності згоди на проведення огляду в медичному закладі - поліцейськими складається протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з п. 8 Порядку факт відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я має бути зафіксований безпосередньо в такому закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки на місці зупинки водій може проходити огляд лише працівниками поліції за допомогою спеціальних технічних засобів.

Проте, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду саме в медичному закладі, бо він до такого закладу не доставлявся.

Більш того, він не керував транспортним засобом та не мав обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Висновок про вину особи не може грунтуватися лише на протоколі про адміністративне правопорушення та актах, складених працівниками поліції

Необхідно зазначити, що рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом, складеним працівником поліції та сам по собі не є незалежним об`єктивним доказом вчинення особою правопорушення. Вказана позиція відповідає усталеній судовій практиці.

Рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення, - такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року в рамках справи № 524/5741/16-а, адміністративне провадження № К/9901/33786/18).

У той же час, відеозапис. який міститься в матеріалах справи, не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним адміністративного правопорушення.

Окрім того, пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані в матеріалах справи, повідомлені під відеозапис, а саме те, що він вживав пиво, саме по собі не свідчить про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (такий висновок зроблений у Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17).

Отже, докази вини ОСОБА_1 , які на думку поліцейських, свідчать про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення у даній справі, не можуть поза всяким сумнівом свідчити про його вину.

Зважаючи на специфіку розгляду цієї категорії справ, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за наявності беззаперечних доказів вини, а будь- які сумніви трактуються на користь особи, яка притягається до відповідальності. Тягар доказування та обов`язок надати достатню кількість доказів покладається на працівників поліції.

Слід зазначити, що поліцейськими не було надано належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Окрім того. Поліцейські допустили ряд порушень, які унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з законом.

Таким чином, поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, «поза всяким сумнівом».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.

Обгрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/201 1 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, слід зазначити наступне. Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст. 280. та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим надані поліцейськими докази в цій справі цим критеріям не відповідають, що свідчить про те. що поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наведенні вище обставини дають підстави стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І сг. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені його на користь.

Враховуючи вищевикладене, прошу винести постанову, якою закрити справу щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення заст.130 ч.І КУпАП по причині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП передбачено :

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103 передбачено :

5. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України 9.11.2015 року № 1425/735 передбачено:

10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Встановлені судом обставини підтверджуються: протоколом серії ЕПР1 № 338253 від 22.05.2025 року з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що він пив пиво. Направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Поясненнями ОСОБА_2 від 22.05.2025 року, де він вказав, що став свідком як водій автомобіля KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_2 не надав перевагу в русі пішоходу та зачепив його, після чого поїхав за ним та викликав працівників поліції, так як на його погляд вказаний водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Карткою первинного обліку інформації яка надійшла по телефону, що водій в стані алкогольного сп`яніння зачепив пішохода.

Диском з відео фіксацією правопорушення , що поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що надійшла заява до поліції , що він під час руху автомобілем зачепив дитину на пішоходному переході і працівники поліції його зупинили для перевірки заяви. Працівник поліції відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 який повідомив, що пив пиво, раніш позбавлявся прав керування, може надати гроші. На пропозицію працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився та при цьому було роз`яснено водію про наслідки відмови і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22.05.2025 року зазначено, що він не помітив пішохода і спиртних напоїв не вживав. Але диском з відео фіксацією правопорушення підтверджується, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння .

Посилання захисника , що слід викликати свідка ОСОБА_3 який підтвердить, що ОСОБА_1 не керував автомобілем є необгрунтованим так як на відеозаписі водій ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем.

Посилання , що поліцейський не доставив ОСОБА_1 в медичний заклад є помилковим так як поліцейський не має повноважень примусово доставляти водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності і визнає вину, то йому необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що є обов`язковим згідно санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. (Призначення платежу: Штраф, Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. на рахунок:UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача: () банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Кириченко