Справа №345/1690/25
Провадження № 3/345/430/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.04.2025 о 23.38 год. в м. Калуш по вул. Євшананеподалік будинку №17керував транспортним засобом марки «Опель- Астра», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за щопередбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Іванів О.Б. просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема вказує, що провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1.ч. 1 ст. 247 КУпАП України в зв`язку з, відсутністю факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутністю належних доказів, відсутністю законних підстав для зупинки транспортного засобу та як наслідок підстав для будь-яких подальших вимог працівників поліції. Так, з матеріалів справи неможливо встановити точну підставу зупинки та проведення поверхневої перевірки і подальше складення на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, поліцейськими стосовно останнього не винесено жодної постанови про порушення правил дорожнього руху, відсутність постанов винесених за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, що стосувалися б порушення Правил дорожнього руху, в поєднанні із проведенням удаваних превентивних заходів вказують на відсутність законної підстави зупинки.

Отже, наявні матеріали справи, свідчать про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ін.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи представника ОСОБА_1 , оскільки наявність в діях останнього складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 291045 від 05.04.2025, що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820» (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.04.2025 року, у відповідності до якого водій відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану в медичному закладі (а.с.3);

- актом відсторонення особи від керування транспортним засобом від 05.04.2025 року, яким відсторонено ОСОБА_1 від керування його транспортного засобу та залишено його транспортний засіб в м.Калуш по вул.Глібова (а.с.4);

- рапортами поліцейського Калуського РВП від 04.04.2025 року де встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі чи на місці зупинки. Також зазначено причину зупинки, а саме порушення вимоги п. 9.2 ПДР України за що ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.6);

- відеозаписом з місця події, що мала місце 04.04.2025, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я чи на місці зупинки (а.с.12).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що дані докази є належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

З приводу доводів представника ОСОБА_1 адвоката Іваніва О.Б. щодо безпідставної зупинки працівниками поліції, слід зазначити наступне.

Згідно із п.10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з дослідженого під час розгляду справи відеозапису автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений 04.04.2025 року о 23:38 год. по вул. Євшана у м. Калуші біля будинку №17, так як водій під час повороту не вказав світловими покажчиками повороту відповідний напрямок руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» ПДР України, і під час перевірки документів у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, як і не заперечував факт складання протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.6,12).

Таким чином з відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі та не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 здійснювався працівниками поліції відповідно до вимог закону.

Що стосується доводів захисника про те, що неповністю відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд також відхиляє, оскільки на думку суду дане твердження є недоречним, так як об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст 130 КУпАП полягає в тому, що правопорушник має, по -перше, керувати транспортним засобом, а по друге: наявна відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому матеріалами справи, а саме протоколом та відеофісацією, встановлено об`єктивну сторону правопорушення, де вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився (а.с.1, 12).

Згідност.129 КонституціїУкраїни, однією з основних засад судочинства, є забезпеченнядоведеності вини.

У відповідності до вимогст. 7 ч. 1 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суд звертаєувагу на те, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративнеправопорушення.

Поряд з цим ОСОБА_1 були роз`яснені його права.

Відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є допустимими доказами, оскільки є безперервними, із повно зафіксованим перебігом подій з моменту зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом до закінчення складання процесуальних документів та ознайомлення останнього з їх змістом.

Все зазначеневище в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п.2.5 ПДР України, доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення та не дають підстав для закриття провадження у справі, а досліджені докази є послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєному доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи і вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами йому слід обрати стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовийзбір у провадженні по справі про адміністративнеправопорушення у разівинесення судом (суддею) постанови про накладенняадміністративногостягненнясплачується особою, на яку накладенотакестягнення. Таким чином, ізОСОБА_1 слідстягнутисудовийзбірзгідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовийзбір».

На підставівикладеного, керуючись ст.ст.33, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовийзбір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, за наступними реквізитами: Отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300. Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998. Банк отримувача- Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783 Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету:22030106 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: