КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 760/5017/22
провадження № 33/824/2285/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Богдана Вікторовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року в складі судді Криворот О. О., в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою, АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року, з урахуванням постанови від 10 березня 2025 року про виправлення описки, провадження в справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

17.03.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно просить поновити строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року, посилаючись на ті підстави, що справу було розглянуто без його участі, копію оскаржуваної постави, не зважаючи на подану заяву, отримано так і не було.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б. В. надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 17.02.2025 о 10:30 год, у зв`язку з хронічним захворюванням, яке судом першої інстанції задоволено не було.

27.02.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б. В. звернувся до суду з заявою з проханням надіслати копію постанов відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, які були надіслано судом 11.03.2025.

З огляду на обставини справи, з метою надання можливості особі реалізувати право на апеляційне оскарження, що є складовою частиною доступу до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновки суду першої інстанції про відсутність доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення та порушення ним вимог ПДР України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Обставини порушення ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР України за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою ДТП від 19.04.2022, яка містить схематичне зображення ділянки дороги, де сталася ДТП, розташування транспортних засобів, а також інших об`єктів, які обмежують рух.

ОСОБА_1 вважає, що судом не повно досліджено та встановлено усі обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, зокрема суд безпідставно залишив без уваги те, що вона, керуючи автомобілем марки Volkswagen, д. н. з. знак НОМЕР_1 , після повороту з вул. Ушинського та рухаючись бульваром Чоколівським у напрямку мосту «Караваєві дачі» середньої смугою, наближаючись до блокпосту разом з іншими автомобілями, бачила як попереду у крайній лівій смузі встановлено великі бетонні блоки, які обмежували по ній рух, а крайня права смуга була пристосована виключно для громадського транспорту, а отже рух звичайним автомобілем по ній заборонено, а отже рух був можливий виключно середньою смугою для руху, по якій власне вона і рухалася. В цей час вона почула сторонній шум та проїхавши вперед ще біля 20-ти метрів зупинилася, а у подальшому з`ясувала, що сталося незначне зіткнення з автомобілем марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 .

3 огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Пустовий Б. В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені судом належним чином.

23.04.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий Б. В. направив на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про проведення судового засідання без його участі та участі ОСОБА_1 , у зв`язку з значним професійним навантаженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та переглянувши відеозапис, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №207335 від 19.04.2022, ОСОБА_2 19 квітня 2022 року о 09 год. 30 хв. в м. Києві по бул. Чоколівському, 42, керуючи автомобілем марки Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №207335 від 19.04.2022, ОСОБА_1 19 квітня 2022 року о 09 год. 30 хв. в м. Києві по бул. Чоколівському, 42, керуючи автомобілем марки Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_3 , під час перестроювання не надала дорогу транспортному засобу Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по тій смузі, в яку мала намір перестроїтися в попутному напрямку, після чого сталося зіткнення, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження в справі відносно водія ОСОБА_2 н а підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в його діях відсутні порушення вимог п. 10.3 ПДР України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №207335 від 19.04.2022, було долучено схему ДТП, на якій вказано схематично розташування місць зіткнення зі слів обох водіїв - учасників даної ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Матеріали справи також містять СД-диск та фотознімки, надані ОСОБА_2 , які відображають обставини виникнення ДТП.

У кадрах відеозапису первинно відображено переміщення ТЗ Volkswagen Polo ліворуч від ТЗ Toyota Avensis, у подальшому ТЗ Volkswagen Polo рухається зліва направо відносно напрямку руху ТЗ Toyota Avensis, що у подальшому супроводжується довгим звуковим сигналом.

Матеріали справи містять висновок експертів КНДІСЕ № 17305/17306/22-52 від 26.11.2024 за результатами проведення судової комісійної автотехнічної експертизи в даній справі.

Експерти КНДІСЕ Т. Фіщук та П. Борщевський, дослідивши пошкодження ТЗ Toyota Avensis та ТЗ VolkswagenPolo, відображені на наданих на дослідження фотознімках, а також проаналізованих у ході проведення огляду ТЗ- учасників (29.09.2022 за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6), дійшли висновку, що з технічної точки зору не виключається настання зіткнення ТЗ учасників в процесі поперечного зміщення ТЗ Volkswagen Poloзліва направо, відносно напрямку руху ТЗ Toyota Avensis.

З урахуванням встановленого механізму настання даної пригоди, з технічної точки зору вбачається, що водій ТЗ Volkswagen Poloпри початку та в процесі подальшого маневрування праворуч, повинна була діяти відповідно до вимог 10.1, 103 ПДР України:

" п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч".

Згідно вимог п. 1. 10 ПДР термін «небезпека для руху» має наступне значення: "небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку".

Описаний вище рух ТЗ Volkswagen Polo перед ДТП відповідає значенню терміну «небезпека для руху».

Відтак, у такій ситуації, при зближенні з ТЗ Volkswagen з моменту виникнення небезпеки для руху, водій ТЗ Toyota Avensis повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР, де вказано: " У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".

Відсутність у матеріалах справи комплексу кількісних даних, зокрема, щодо відстані, які подолали ТЗ - учасники за певні проміжки часу на фазі їх зближення, їх взаємне розташування відносно елементів дороги на фазі зближення перед зіткненням, та/або час, що минув з моменту виявлення водієм автомобіля Toyota Avensis руху автомобіля Volkswagen до моменту зіткнення, відстані, що подолали ТЗ-учасники за певні проміжки часу, швидкості руху обох ТЗ, унеможливило проведення відповідних розрахунків по встановленню наявності/відсутності технічної можливості уникнути зіткнення з боку водія Toyota Avensis шляхом своєчасного гальмування керованого ним ТЗ, як того вимагає п. 12.3 ПДР.

Відповідно до висновку вказаної експертизи, однією з технічних причин виникнення даної пригоди є невідповідність дій водія ТЗ Volkswagen вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України, які перебували у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.

З огляду на обставини справи та надані докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП відсутня.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона, керуючи автомобілем марки Volkswagen, рухалась бульваром Чоколівським у напрямку мосту «Караваєві дачі» середньої смугою за іншими учасниками дорожнього руху, почула сторонній шум та, проїхавши вперед ще біля 20-ти метрів зупинилася, а у подальшому з`ясувала, що сталося незначне зіткнення з автомобілем марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , є необґрунтованими.

На думку суду, саме у випадку відмови ОСОБА_1 від маневрування праворуч в небезпечній близькості від автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який на момент контакту рухався по бул. Чоколівському не змінюючи смугу руху, остання мала можливість запобігти даної ДТП.

Разом з тим, питання наявності або відсутності в діях водія ОСОБА_1 порушенням вимог ПДР України не є предметом апеляційного перегляду в даній справі.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Пустовому Богдану Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Богдана Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк