Справа № 194/820/25
Номер провадження 3/194/323/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 19.05.2025 року 23-02 год. в м. Тернівка вул. С.Маркова, 1, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі (висновок №1678 від 22.05.2025 року), від керування відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Струць Т.І. до суду надано клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 вину у скоєному не визнає. Вважає, що в матеріалах справи немає жодного підтвердження правомірності зупинки ОСОБА_1 , на відеозаписі відсутня фіксація руху автомобіля (а сам відеозапис не є безперервним), та відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім того, ОСОБА_1 не було озвучено ознаки алкогольного сп`яніння, не було роз`яснено права та обов`язки, не надано права на правову допомогу.

Окрім того, захисником через Електронний суд 25.06.2025 року подано клопотання про відкладення розгляджу справи з огляду на зайнятість захисника в засіданні в іншому суді в цей час.

Втім, суд відноситься критично до поданого клопотання з огляду на те, що захисником не надано доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання.

Між іншим, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання жодного разу в судові засідання не з`являвся. Натомість, захисниками останнього, які неодноразово залучались до участі в розгляді, подавались заяви про відкладення розгляду з метою ознайомлення з матеріалами справи, які враховувались та судові засідання відкладались.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Втім, з огляду на сформовану позицію сторони захисту викладену в клопотанні про закриття кримінального провадження, відсутність поважності неявки ОСОБА_1 та відсутність поважності відкладення розгляду справи захисником Струць Т.І., суд вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. ст. 1, 245 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція №1452) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Пункт 6 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.7 Розділу І Інструкції №1452 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 16 Розділу ІІІ Інструкції №1452 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що транспортний засіб Mitsubishi Lancer рухається в темну пору доби. Після наближення службового транспортного засобу, на автомобілі Mitsubishi Lancer вимкнулось ближнє світло та габаритні вогні, та увімкнувся аварійний сигнал. З водійського місця вийшов ОСОБА_1 , який на запитання працівників поліції з приводу його руху в комендантську годину, повідомив, що у нього зламалась машина, та його ніхто не зупиняв, оскільки він зупинився самостійно, бо має несправний автомобіль. Працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у нього маються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 заперечив з приводу підстави проходження, на що працівниками поліції повідомлено про те, що ОСОБА_1 рухався в комендантську годину та у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 знову було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 зазначив, що він не бажає проходити огляд на місці, та виявив бажання пройти огляд в лікарні. В подальшому транспортний засіб Mitsubishi Lancer було передано тверезому водієві, а ОСОБА_1 доставлено до лікарні для проходження огляду. На запитання лікарня щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомив, що він вживав алкоголь вчора ввечері (19.05.2025 року приблизно о 18-00 год.) та приймав знеболюючі. Також, ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого був 1,80 ‰, повторна спроба 1,83 ‰. Додатково ОСОБА_1 здав сечу. В подальшому після надходження до поліції висновку щодо огляду, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер 6810, та хоче пройти огляд в лікарні.

Згідно направлення ОСОБА_1 , останнього 20.05.2025 року було направлено на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КП ДБКП ПД ДОР.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 22.05.2025 року, вбачається, що на підставі акту медичного огляду особи №1678 від 20.05.2025 року, було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлений 20.05.2025 року на огляд перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджено відеозаписом, ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 23-02 год., тобто під час комендантської години, запровадженої в цей час доби на території м. Тернівка Дніпропетровської області.

Так, військова агресія РФ проти України зумовила введення правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» під комендантською годиною слід розуміти заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Введення комендантської години є комплексом превентивних та обмежувальних заходів, які покликані на забезпечення, перш за все, безпеки громадян, запобігання диверсійній діяльності та пов`язаними з нею діями.

Відповідно до пп. 2 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан від 08.07.2020 року № 573, вбачається, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право: перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Таким чином, рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його подальша зупинка працівниками поліції під час комендантської години є обґрунтованою.

У зв`язку з чим посилання сторони захисту з приводу того, що на відеозаписі відсутня фіксація руху автомобіля, та відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є слушними, оскільки спростовані дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16-а, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом пов`язується з початком його руху, при цьому, юридичного значення не має чи приведений він в рух за допомогою увімкнення двигуна, чи його рух забезпечується в інший спосіб.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 дійсно здійснював рух транспортним засобом, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що відеозаписом зафіксовано рух автомобіля, що є очевидним, оскільки до цього місця зупинки автомобіля (поломки автомобіля, про що наголошував ОСОБА_1 ) він повинен був якось дістатися, і це відбулося внаслідок руху транспортного засобу, та протилежного встановлено не було.

Окрім того, на користь того, що до зупинки автомобілем керував ОСОБА_1 вказують і ті обставини, що автомобіль був заведений, на ньому горіли габаритні вогні та ближнє світло, які в подальшому були вимкнені, та увімкнено аварійний сигнал, а також те, що саме з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , який відповідно перебував за кермом.

Враховуючи вищезазначені докази та встановленні обставини, суд вважає, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у даному випадку працівниками поліції не порушена, у зв`язку з чим, було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що обставини події, які викладені на оглянутому відеозаписі повністю узгоджуються з наданими до матеріалів справи інших досліджених судом доказах.

Також суд зауважує, що під час огляду відеозаписів в судовому засіданні, було встановлено, що відеозаписи є взаємодоповненими та хронологічно вірно зображують обставини події, що розглядається в межах протоколу.

У своїй сукупності вони перебувають у логічному часовому порядку та об`єму даних представлених на відеофайлах, що містяться на диску, достатньо для перевірки та встановлення судом обов`язкових обставин, зокрема тих, які стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини події та їх часову послідовність.

Відтак, долучені відеозаписи є чіткими, змістовними та такими, що повністю відтворюють хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

У зв`язку з чим, посилання захисника, що в матеріалах справи відсутній повний фрагмент відеозапису, не є доцільними.

Окрім того, не заслуговують на увагу посилання захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не було озвучено ознаки алкогольного сп`яніння, не було роз`яснено права та обов`язки, не надано права на правову допомогу з огляду на те, що ОСОБА_1 не зазначав про вказані обставини під час складання протоколу та проведення процедури огляду. Ознаки алкогольного сп`яніння зазначались як в протоколі, де так і в акті огляду та направленні на огляд ОСОБА_1 . В протоколі ОСОБА_1 ставив свої підписи у відповідних графах, у тому числі про роз`яснення прав та обов`язків, відтак, з його змістом був обізнаний та жодних заперечень не висловив та не зазначив. Щодо необхідності забезпечення його правовим захистом та участі захисника Переверзєв М.В, клопотань не заявляв, маючи при цьому таку можливість, та не будучи позбавленим права на захист.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до п 15, 16 Розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, долучено до матеріалів справи, у відповідності до відеозапису, водія було ознайомлено з даним висновком, та наголошено, що є підстави скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом. Окрім того, матеріали справи не містять даних які б вказували, що йому не вручено копію даного документу.

Суд, акцентує увагу, що не зрозумілі посилання захисника на порушення порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 у провину ставиться керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження з приводу цього, суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинені ним адміністративне правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не суперечать один одному та обставинам, які були встановлені.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344508 від 28.05.2025 року; рапортом працівника поліції від 20.05.2025 року; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд; висновком щодо результатів медичного огляду від 22.05.2025 року; відео фіксацією технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін