Справа № 168/555/25
Провадження № 3/168/313/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Сухоручко Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої начальником ЦНАП Старовижівської селищної ради,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП,

якій у відповідності зі ст. 268 КУпАП України роз`яснені її права, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №435494 від 02.06.2025 року вбачається, що 17.05.2025 року о 20 год. 00 хв. у с. Славсько по вул. Устияновича, 4, Стрийського району Львівської області, в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпивав алкогольні напої разом із однокласниками, перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 178 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 не досяг віку 16 років, до відповідальності притягується його матір ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях сина складу правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Подала до суду письмове заперечення щодо складеного протоколу, згідно з яким зазначила, що син 17.05.2025 року перебував із однокласниками (в супроводі двох вчителів та матері однокласника ОСОБА_3 ) на екскурсії у АДРЕСА_2 , а саме: в готелі « ОСОБА_4 у Оксани та ОСОБА_5 ». Оскільки номер готелю є приватною територією, вважає, що виключається об`єктивна сторона складу правопорушення громадське місце. Також вважає, що поведінка, мова, хода, зовнішній вигляд ОСОБА_2 не ображали людську гідність та мораль, що виключає об`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначає випив чарку коньяку та чарку вина, після чого пішов у свій номер готелю відпочивати. Вина сина ґрунтується виключно на його письмових поясненнях.

Також в судовому засіданні пояснила, що особисто не їздила із сином на екскурсію, всю відому інформацію про події 17.05.2025 року знає зі слів сина. Зазначила, що ОСОБА_6 турбував зубний біль, дала йому у поїздку таблетки. Зі слів сина, ввечері 17.05.2025 року однокласники запросили його до їхнього номеру пограти ігри. В номері були хлопці та дівчата. ОСОБА_6 випив вина та щось з`їв, тоді повернувся до свого номеру.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що 17.05.2025 року на запрошення однокласників пішов до них у номер, в якому були і хопці, і дівчата. На столі стояла пляшка коньяку та пляшка вина, яку подарували відпочиваючі з м.Ковель, 2 пачки соку, об`ємом по 2 л, запарена мівіна та хліб. Він випив чарку коньяку та чарку вина, запив 2-3 стаканами соку. В кімнаті нічого не їв. Пробув близько 10 хв. з однокласниками, спілкувалися. Тоді повернувся до свого номеру, загострився зубний біль, ліг відпочити. Через 40 хв. пішов до лазні, яка розміщена на території комплексу, де на той час парились його однокласники, окрім ОСОБА_7 . Орієнтовно о 22 год. 20 хв. пішов до номеру та ліг спати. Проснувся о 23 год. 20 хв. через крики, приїхала карета швидкої допомоги, оскільки Арсенію стало погано. Зі слів однокласників довідався, що Арсеній погано дихав та ходив через кількість спожитого алкоголю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є класним керівником ОСОБА_2 17.05.2025 року перебувала разом із учнями (28 дітей) на екскурсії у с. Славсько Львівської області. Після екскурсії близько 18 год. 00 хв. Приїхали у готельний комплекс «Садиба у Оксани та ОСОБА_5 », дітей розселили по 3, по 2, одна кімната 4 учні. Після поселення, педагоги та троє батьків перевірили як облаштувались діти, зокрема заходили у кожен номер. На вечерю близько 20 20:30 покликали усіх дітей в окрему колибу, посмажили шашлик, нарізали овочі та інші продукти, алкоголю не було. Після вечері дорослі прибрали, перевірили мангали, зайшли у корпус до дітей, де як пізніше виявилось розпивали спиртні напої. Діти були у номерах, також спілкувались у коридорах. Близько 23 год. Прийшов ОСОБА_9 та повідомив, що його брату Арсенію погано, запевнив, що брат нічого не пив, інші учні теж стверджували, що Арсеній не вживав алкоголю, однак викликали швидку допомогу, лікарі повідомили, що у Арсенія алкогольна інтоксикація, його ушпиталили в с.Славське. Вчителька ОСОБА_10 ночувала у лікарні, а вранці давала пояснення у поліції.

На запитання суду зазначила, що заходила до номеру дівчат, бачила запарену мівіну, однак спиртного не було, коли учні вживали алкогольні напої не бачила.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 2 ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичних, духовний та моральний розвиток.

Аналогічні положення щодо обов`язків батьків містить і ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ.

Крім цього ст.8 цього ж Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ст.12 Закону).

Так, частиною 3 статті 184 КУпАП передбачено, що вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Диспозицією ч. 1 статті 178 КУпАП передбачено адміністративна відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме крім іншого повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, суд встановлює чи зазначено посадовою особою під час складання протоколу дані про подію, зокрема час, місце, що є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню; встановлює обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, та які повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №435494 від 02.06.2025 року вбачається, що у вину ОСОБА_2 інкримінується вживання ним спиртних напоїв у громадському місці та перебування неповнолітнього у п`яному вигляді у громадському місці.

За змістом ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 № 2899 громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В судовому засіданні встановлено, що у в протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, а обставини зазначені у ньому знайшли своє підтвердження у поясненнях учасників справи в судовому засіданні та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435494 від 02.06.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , довідкою про результати проведення перевірки по зверненню Сколівської ЦЛ, рапортом старшого інспектора ВнП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 18.05.2025 року; поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Аргументи ОСОБА_1 щодо відсутності складу правопорушення мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини щодо факту вживання на території готельного комплексу ОСОБА_2 спиртних напоїв, перебування у стані сп`яніння у лазні, на коридорах комплексу готелю. Доводи про знеболення сином алкогольними напоями зубного болю зводяться до переоцінки доказів і незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з протоколом, а отже й не є підставами для закриття провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії».

З довідки-відгуку Ковельського РУП ГУНП у Волинській області вбачається, що згідно з інформаційного-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.184 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 3 ст. 184, 245, 256, 280, 283, 294, 307, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Сухоручко