Справа № 502/640/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 610166 від 24.03.2025 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 89 КУпАП .

З протоколу серії ВАД № 610166 складеного 24.03.2025 року встановлено, що 24.03.2025 року о 08 годині 45 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 жорстоко поводила себе відносно місцевої безпритульної собаки, а саме завдала побоїв, вдарила дерев`яною палкою.

Внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення та її дії були кваліфіковані за ч.1 ст. 89 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що на протязі тривалого часу у неї та мешканців будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_2 виникали конфлікти з приводу собак, яких остання приютила. Неодноразово вона робила зауваження ОСОБА_2 з приводу того, що собаки постійно лежать на клумбі з квітами та цим знищують насадження, та просила забрати собак, на що остання не реагувала та конфліктувала з усіма. Так 24.03.2025 року, собаки знов лежали у квітнику, а ОСОБА_2 сиділа на лавці, на прохання ОСОБА_1 забрати з квітника собак, ОСОБА_2 не відреагувала та коли вона хотіла прогнати їх з квітника, одна з собак агресивно накинулась на неї, та щоб захиститись від собаки, ОСОБА_1 схопила дерев`яну палицю, до якої прив`язувала квіти та почала відмахуватись від собаки, та встигла забігти до під`їзду, бо собака не вгамовувалась. Зі сторони ОСОБА_2 ніяких дій щодо вгамування собаки не було, вона викликала поліцію, звинувативши ОСОБА_1 у жорстокості та побитті собаки. Також ОСОБА_1 зауважила, що дерев`яна палиця, якою вона захищалась від собаки, щоб та її не вкусила, була приблизно 50 см. завдовжки, до неї вона прив`язували квіти, щоб вони не ламались, та цією палицею вона не могла нанести побої собаці, про які зазначала ОСОБА_2 , умислу на завдання шкоди тварині та жодних дій щодо жорстокого поводження з собакою вона не вчиняла. Після цієї події, ОСОБА_2 по сусідам, а також в мережі інтернет, розказувала, що ОСОБА_1 побила собаку, після чого та не вижила.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя встановив наступне:

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КУпАП жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Об`єктом вказаного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу.

Безпосередній об`єкт - встановлений порядок поводження з тваринами.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: жорстокому поводженні з тваринами; мордуванні тварин; вчиненні інших дій, які призвели до мучення, каліцтва чи загибелі тварин.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Визначення поняття жорстокого поводження з тваринами міститься в законі України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, у тому числі спричинило тілесні ушкодження, каліцтво чи загибель, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Натомість адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст.89 КУпАП необхідним є встановлення саме умислу на вчинення нею будь-яких дій, внаслідок яких була заподіяна чи могла бути заподіяна шкода (побої) чи фізичний біль тварині, а не іншої форми вини у виді необережності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час вивчення матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що згідно повідомлення №282 від 23.06.2025 року Ізмаїльської районної державної лікарні ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області встановлено, що провідний лікар Кілійської дільничної лікарні Ізмаїльської РДЛВМ повідомила, що під час розмови з волонтером з`ясовано, що собака перевезена до нових власників у місто Одеса, а тому інформацію про стан собаки надати не можуть.

З урахуванням зазначеного, дослідивши повно та всебічно докази, долучені до адміністративного протоколу, суддя вважає, що дослідженими документами не встановлено наявність у ОСОБА_1 умислу, спрямованого на жорстоке поводження з собакою та матеріали справи не містять доказів жорстокого поводження ОСОБА_1 з твариною.

Згідно положень ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 7, 89, 251, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан