Справа № 545/2390/25
Провадження № 3/545/716/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2025 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Любчик О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 23.05.2025 о 07 год 40 хв в АДРЕСА_1 , допустив порушення п. 3.2 «Правил утримання домашніх тварин на території Мачухівської сільської ради», внаслідок чого належна йому собака породи «німецька вівчарка» здійснила напад на собаку породи «такса», в результаті чого їй завдано ушкодження, а власнику гр. ОСОБА_2 матеріальні збитки, чим своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що у нього на території домоволодіння живуть дві собаки, одна породи «німецька вівчарка», кличка ОСОБА_3 , чорно-коричневого кольору, сучка та друга породи «сенбернар», біло-чорного кольору, кабель. Собаки дорослі та знаходяться у вольєрі. Кожного дня зранку він їх вигулює у садку, що поруч із його домоволодінням. Засоби захисту, намордник або поводок не застосовує, оскільки впевнений, що вони нікому не зашкодять. З ними граються онуки, та вони не чіпають домашніх тварин. Також, вказав, що під час вигулу собаки можуть вийти на вулицю, тобто за територію домоволодіння. 23.03.2025 року зранку він випустив собак з вольєру і пішов разом з ними городом до садка. Через деякий, час, коли він був неподалік своїх собак, почув гавкіт, шум з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_2 . Він підходив до їх двору, але не заходив до нього. Чи забігала у двір потерпілої його собака «вівчарка», він не бачив, як і не бачив щоб вона накинулась на собаку «таксу». Чоловік потерпілої виходив з двору та сфотографував його на телефон. Вважає, що собаку потерпілої могла покусати інша собака.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що за місцем мешкання її сім`ї проживають собаки породи «такса», темного кольору, сучка та породи «стафтер`єр». Собаки живуть у будинку. Зранку собак вигулюють на території домоволодіння, таксу випускають у двір, а стафтерєра вигулюють на території двору, який огороджено парканом. 23 березня 2025 року зранку чоловік випустив собаку таксу на двір. Через декілька хвилин вона почула собачий гавкіт та вереск, вибігла з будинку і побачила у їх дворі як вівчарка сусіда ОСОБА_1 схопила пащею її маленьку таксу, а потім відкинула до автомобіля. Чоловік та вона вигнали вівчарку за двір. Крім того, вказані події бачив їх знайомий ОСОБА_4 , який гостював у них. Вона безпосередньо момент нападу не бачила. Внаслідок нападу сусідської собаки, такса була травмована, проходила тривале лікування у ветеринарній клініці. Витрати на лікування собаки становлять 26281, 30 грн. Також була викликана поліція у день події. При спілкуванні з дружиною ОСОБА_1 , остання висловлювалась про компенсацію витрат на лікування її такси. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що за три дні до вказаної події собака ОСОБА_1 нападала на її таксу, але не завдала значних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23.03.2025 знаходився в гостях у ОСОБА_5 . В цей день зранку через вікно він побачив, як собака породи німецька вівчарка чорно-коричневого кольору у дворі ОСОБА_6 напала на їх собаку породи такса «Мейя», схопила її пащею та тріпала по сторонам, а потім відкинула. Він виходив за двір домоволодіння і бачив ОСОБА_1 із собаками, також була і вівчарка. Собаки були без намордників та вільно бігали. Пізніше він побачив у дворі ОСОБА_1 ту ж вівчарку, яка напала на собаку Хіміч. Будь-яких інших собак в той день він не бачив. Також, зазначив, що він вперше бачив ОСОБА_1 і не знайом з ним.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що його сім`я проживає у с. Мачухи, в будинку також живуть собаки породи такса та стафтерьер. Зранку він випускає таксу у двір. 23.03.2025 у їх дворі на таксу напала собака німецька вівчарка, яка належить ОСОБА_8 . Внаслідок чого їх собаці сбули причинені ушкодження. Вийшовши за двір він бачив ОСОБА_1 , якому казав, про те, що наробила його собака, але він розвів руками. Обставини події також бачив ОСОБА_4 , який був у них в той день у гостях. Будь-яких інших собак, окрім собак ОСОБА_1 , він не бачив ні у дворі, ні за двором.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

За частино 3 цієї статті передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Пунктом 3.2 Правил утримання домашніх тварин на території Мачухівської територіальної громади, затверджених рішенням Мачухівської сільської ради №53/VІІІ-2189 від 14.02.2025, рекомендувано не допускати бездоглядного бродіння домашніх тварин вулицями, скверами, кладовищами Мачухівської терторіальної громади, тощо. Особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку супроводженої домашньої тварини, оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння нею шкоди. При супроводженні домашніх та інших тварин не допускається залишення їх без нагляду.

Отже, власник тварини зобов`язаний при її утриманні та супроводженні забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна, дотримуючись встановлених правил, а саме, не залишати її без нагляду та застосовувати засоби (намордник, повідок), які виключають можливість заподіяння шкоди.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №590077 від 08.04.2025, в якому викладено обставини правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.03.2025, відповідно до якого 23.03.2025 близько 07год 40хв за адресою проживання ОСОБА_2 на її подвір`я забігла сусідська собака породи «німецька вівчарка» власником якої є ОСОБА_1 та напала на собаку породи «такса», почала її гризти, чим нанесла рвані рани; письмовими поясненнями ОСОБА_2 які аналогічні тим, що надані в судовому засіданні; поясненнями наданими в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що собака породи вівчарка ОСОБА_1 напала на собаку ОСОБА_2 та спричинила їй ушкодження; копією ідентифікаційного документу на собаку клічка «Мейя», породи такса, власником якої є ОСОБА_2 ; чеками прийомів, листами призначення ветеринарного лікаря від 26.03.2025, 06.04.2025 з яких вбачається, що собака Мея проходила лікування внаслідок множинних рваних ран в ділянці черевної порожнини; фіскальними чеками, якими підтверджено понесені витрати на лікування собаки.

Заперечення ОСОБА_1 нападу його собаки на собаку ОСОБА_2 та спричення їй ушкоджень є непереконливими, оскільки спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , які бачили лише собаку ОСОБА_1 німецьку вівчарку у їх дворі, яка напала та спричинила ушкодження собаці такса.

Аналізуючи наведені докази у справі, суддя дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП поряд з основним стягненням передбачене додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією частини статті передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Водночас, в матеріалах справи відсутній протокол опису тварини, яка підлягає конфіскації, вони не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації), в якої перебуває тварина, а відсутність відповідних документів є перешкодою виконання судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, положеннями ст. 265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собаки у ОСОБА_1 .

Крім того, вилучення собаки у його господаря (конфіскація) позбавить її належної турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також позицію ОСОБА_2 , яка не наполягала на конфіскації собаки ОСОБА_1 , вважаю можливим при вирішенні питання про накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 не застосовувати додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є пенсіонером, вперше притягається до відповідальності, та вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у мінімальному розмірі без конфіскації тварини.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 154, 276-280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Любчик