Справа № 442/3869/25 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р. І.
Провадження № 33/811/840/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. у відкритому судовому засіданні у м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2025 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2025 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, відносно ОСОБА_2 19.05.2025 було складено адміністративний протокол серії ВАД №392350, в якому зазначається про те, що 18.05.2025 близько 16:00 год., ОСОБА_2 в м. Стебнику на вул. Грушевського, 16, поблизу квартири №81, з хуліганських мотивів, здійснила розклеювання листівки з вимогою побілки плям на стіні. Потерпілим у протоколі зазначено ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2025 року щодо ОСОБА_2 винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувану постанову прийнято з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права.

Наголошує, що про судове засідання його вчасно не повідомили, не викликали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких опитували працівники поліції.

Стверджує, що у діях ОСОБА_2 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зокрема зазначає, що ОСОБА_2 всупереч загально відомим правилам і нормам поведінки (щодо вирішення питань майна ОСББ), обрала шлях цькування та приниження мешканців кв.№81 методом систематичного розклеювання листівок різкого та грубого змісту, намагаючись нав`язати свою волю і тим самим самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб. Написи принижують мешканців кв. АДРЕСА_1 , порушують естетичний вигляд сходових клітин під`їзду, чим порушують громадський порядок у місці загального користування. Внаслідок таких дій було порушено спокій потерпілого, його дружини, дочки, тестя і тещі.

ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Також, просить слухати справу у її відсутність, наголошує, що їй 76 років і приїхати у судове засідання не може за станом здоров`я. Наголошує, що ОСОБА_1 їй не відомий, ні ним ні з членами його сім`ї вона не розмовляла, хуліганських дій стосовно ОСОБА_1 та членів його сім`ї не вчиняла.

ОСОБА_1 подав заяву, у якій просить розгляд його апеляційної скарги здійснювати без його участі, доводи апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У розумінні положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок. Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу - особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні докази вчинення ОСОБА_2 хуліганський дій щодо ОСОБА_1 .

Зокрема покликаючись на те, що в ході розгляду даного провадження не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_2 своїми діями порушила громадський порядок, що такі були вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, або ж що її дії супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що конфлікт між власниками квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які потерпілими не визнані, виник через облаштування побуту у спільному під`їзді будинку. При цьому, жодного конфлікту з ОСОБА_1 , якого визнано потерпілим у даній справі, не було.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком судді першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 надавала пояснення щодо обставин, викладених у протоколі. Зокрема, пояснила, що проживає біля 50-років в будинку АДРЕСА_2 . Власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 робив у квартирі ремонт, після якого на стінах в під`їзді будинку, вапном, що залишилось, поробив різні плями. Її це обурило, оскільки зіпсувало внутрішній вигляд під`їзду і вона неодноразово просила сусіда ОСОБА_8 перебілити під`їзд, на що той не реагував, а тому вона, оскільки не бачила сусіда тривалий час, наклеїла в під`їзді аркуш паперу з надписом "кв. АДРЕСА_1 побіли плями на стіні". Особи з прізвищем " ОСОБА_1 " ніколи не знала і не знає, не знайома з ним, ніколи його не бачила, а відтак ані прохання побілити стіну, ані будь-які образливі погрози чи вислови в його сторону не висловлювала

Також суддею встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 особисто не знайомі і ніколи не бачились, а відтак жодних погроз чи образливого чіпляння в його сторону ОСОБА_9 не висловлювала. ОСОБА_6 , роблячи ремонт у своїй квартирі АДРЕСА_3 , перебілив в інший колір стіну у під`їзді зазначеного будинку, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_4 цього ж будинку, висловила письмову вимогу власнику квартири АДРЕСА_1 перебілити стіни у цьому під`їзді, оскільки в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Разом з тим, навіть про наявності конфлікту, хуліганство, як правопорушення, виключається, у тому випадку, коли конфлікт має місце без мотивів явної неповаги до суспільства. Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст. 173 КУпАП.

Таким чином, суддя першої інстанції дійшов правильно висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вислухавши пояснення ОСОБА_2 , суддя встановив, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 кладу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При цьому покликання апелянта на порушення норм процесуального права, зокрема щодо неповідомлення його як учасника судового розгляду, у передбачений ст. 277-2 КУпАП строк, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, є неспроможними.

Так, скористатися правами передбаченими ст. 269 КУпАП, зокрема правом на участь у судовому засіданні та наданні суду пояснень з приводу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №392350 від 19 травня 2025 року, апелянт у повній мірі мав можливість при апеляційному розгляді, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Отже, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги норм ст.ст. 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, прийшовши до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги в тому числі щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та погоджується з висновками судді.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність правових підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2025 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_10 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.