Справа №756/2457/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Примак-Березовська О.С., розглянула матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоку серії ААД №721946 від 16 грудня 2024 року о 09 год. 50 хв., 30 листопада 2024 року ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 16б, керував транспортним засобом «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння чим порушив пункт 2.9А Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що жодних наркотичних або лікарських препаратів не вживав, оскільки не вживає такі у цілому та зауважив, що саме цього дня проходив чек-ап стану здоров`я у клініці Добробут, а тому апріорі не міг бути під дією препаратів, які можуть знижувати увагу водія. Також пояснив, що 30 листопада 2024 року приїхав до вказаної клініки на медичне обстеження, біля клініки зустрів свою колишню дівчину, яка занадто емоційно переживала розрив їхніх стосунків. Після чого, вона сіла до його автомобіля, звідки довгий час відмовлялася виходити. На переконання та умовляння ОСОБА_1 дівчина поводилася агресивно, у зв`язку з чим він був вимушений викликати поліцію. Після того, як приїхала поліція, дівчина вийшла і він поспішаючи на прийом до лікаря залишив її разом із поліцейськими, вважаючи інцидент вичерпаним. Після повернення з клініки поліцейськими було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та здав відповідні аналізи, будучи повністю переконаним у своїй тверезості.

Повідомленням Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_1 запрошено до підрозділу поліції на 16 грудня 2024 року та вручено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. Після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_1 стало відомо, що такі містять висновок Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркотична клінічна лікарня «Соціотерапія» від 4 грудня 2024 року про те, що він перебував у стані на наркотичного (канабіоїди) та під впливом лікарських речовин (седативні-барбіталу), з яким він категорично не згоден. Водночас, ОСОБА_1 пояснив, що був позбавлений можливості спростувати такий лікарський висновок, оскільки сплинуло понад два тижні з моменту вказаної події, тобто до 16 грудня 2024 року він був позбавлений можливості захистити своє право на доведення невинуватості, а після цієї дати це було неможливо зробити. Крім того зазначив, що займається спортом і взагалі не вживає заборонений препаратів. Отже, ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаної статтею є безпідставним і таким, що не відповідає дійсним обставинам цієї справи.

Представник Мірвода А.М. підтримала пояснення ОСОБА_1 та у підтвердження заперечень проти постанови просила врахувати письмові доводи, надані адвокатські запити, копії медичних оглядів, а також того, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. При цьому зауважила, що висновок лікарня нарколога у КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРПІЯ» містить неточності, а саме у висновку вказано, що ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного (конобіноїди) під впливом лікарських речовин (седативної дії), а протокол про адміністративне правопорушення складений лише за перебування у стані непідтвердженого наркотичного сп`яніння. Крім того, протокол датовано 16 грудня 2024 року, що не відповідає вимогам частини 2 статті 254 КУпАП. Також зазначила, що копія медичного висновку ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного законодавства, надана не була і підстав, чому такий датовано 4 грудня 2024 року матеріали справи також не містять. Водночас, у спростування протоколу надала висновки з медичного центру «Добробут», відповідно до яких ОСОБА_1 саме 30 листопада 2024 року проходив щорічний огляд стану здоров`я, що підтверджує його доводи про те, що він не міг вживати будь-який заборонених препаратів, так як здавав відповідні аналізи.

Також представник зазначила, що жодних підтверджень перебування ОСОБА_1 у стані будь-якого сп`яніння матеріали справи не містять, як і не містять підстав того, чому ОСОБА_1 був направлений на перевірку, в той час як самостійно викликав патрульних поліцейських та свідомо здав відповідний аналіз. Вказувала, що причини, за яких з`явився вказаний медичний висновок їй не відомі, однак припустила, що таким чином патрульними поліцейськими могла бути здійснена фактична легалізація протиправного складання оскаржуваного протоколу. Усе зазначене вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а тому представник просила закрити провадження у справі.

З метою з`ясування всебічного та повно обставин цієї справи, судом здійснювався виклик в судове засідання інспектора взводу №2 роти №4 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Захарченко В.Р., яким складено протокол серії ААД №721946 від 16 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , однак інспектор до суду не з`явився та не повідомив поважність причин такої неявки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень статтею 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 251 КУпАП визначено докази, фактичні дані та обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто за порушення пункту 2.9А ПДР, передбачена статтю 130 КУпАП.

За змістом вказаних положень законодавства особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Згідно з частинами 4, 5 статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів передбачений розділом ІІІ Інструкції.

Згідно з пунктами 16-20 і 21 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, відтак при розгляді справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суди, застосовують рішення ЄСПЛ, ухвалені за результатами розгляду справ, в яких заявників було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі національного законодавства.

Так, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій ст. 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статтею 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Суд зауважує, що складання протоколу є ключовою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Суд вважає, що протокол серії ААД №721946 від 16 грудня 2024 року, складений із порушенням частини 2 статті 254 КУпАП, тобто на шістнадцятий день з дня фіксації події правопорушення від 30 листопада 2024 року.

Крім того, висновок Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркотична клінічна лікарня «Соціотерапія» від 4 грудня 2024 року складений поза строком, визначеним статтею частиною 4 статті 266 КУпАП та вимог розділу ІІІ Інструкції, і такий не містить чітких уточнень, які саме речовини було виявлено та у якій кількості.

Натомість, матеріали містять істотні розбіжності щодо виду стану сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, у медичному висновку та протоколі.

Таким чином, суд констатує, що під час виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння та складання протоколу стосовно нього, працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду особи на стан такого сп`яніння, внаслідок чого передбачена законом процедура огляду не була дотримана, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази не можуть бути визнані такими, що підтверджують, поза розумним сумнівом, факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу 30 листопада 2024 року у стані наркотичного сп`яніння або під впливом заборонених лікарських засобів.

Суд оцінює надані представником ОСОБА_1 адвокатські запити про надання відповідних роз`яснень щодо змісту висновку про стан сп`яніння та вважає такі добросовісним наміром довести факт невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30 листопада 2024 року стороною захисту також оспорюється, оскільки як убачається з його пояснень він не перебував за кермом автомобіля під час того, як до нього підійшли поліцейські, яких він самостійно викликав через порушення правопорядку його колишньою дівчиною.

Між тим, досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено відсутність фіксації подій проведення огляду на стан сп`яніння.

При цьому, протокол містить відомості, що фіксація здійснювалась на нагрудні камери працівників поліції №473901, №472858, проте до справи долучено диск, що не містить жодної цифрової інформації, що унеможливлює встановити наявність такого факту.

Слід зауважити, що стороною захисту вживались заходи задля отримання відомостей від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, шляхом спрямування запиту від 22 квітня 2025 року про надання відео з нагрудних камер №473901, №472858.

Однак, відповідь Управління патрульної поліції у м. Києві від 30 квітня 2025 року містить інформацію про відсутність такої цифрової інформацію у зв`язку з обмеженим терміном зберігання.

Водночас, Управлінням патрульної поліції у м. Києві не надано обґрунтованих пояснень тому, чому електронний носій (диск) не містить жодної фіксації зазначеної події з нагрудних камер працівників поліції.

При цьому, інспектор взводу № 2 роти №4 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Захарченко В.Р., не скористався правом підтвердження та/або спростування наведеним істотним обставинам справи, на відміну від ОСОБА_1 , яким повністю спростовано факт водіння у стані наркотичного сп`яніння або під впливом будь-яких лікарських засобів.

Крім того, суд приймає до уваги надані висновки з медичного центру «Добробут», відповідно до яких 30 листопада 2024 рок, тобто саме у день складення оскаржуваного протоколу, ОСОБА_1 проходив щорічний огляд стану здоров`я та здавав відповідні аналізи, що є непрямим доказом, у підтвердження його доводів про те, що він не вживав будь-яких заборонених препаратів.

При оцінці вказаних обставин, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності винуватості, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і надавали можливість довести його винуватість через наявні порушення під час складення протоколу та вказаного висновку.

Суд вважає, що спростування доводам ОСОБА_1 та його представника суду не надано і таких не вбачається з матеріалів справи, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно з статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, 247, 268, 33-35, 40-1, 51, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили через десять днів з моменту її проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому копія постанови суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення строку для апеляційного оскарження, якщо скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

У разі апеляційного оскарження, постанова суду набирає законної сили у разі прийняття апеляційним судом судового рішення про повернення апеляційної скарги, закриття апеляційного провадження, залишення її без розгляду або без задоволення.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА