Справа № 233/4780/24
Провадження № 3/932/1495/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 111452 від 13.08.2024, близько 08 год 20 хв., 13.08.2025 за адресою м. Костянтинівка, проспект Свободи, 161, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатор Alcotest Drager 6810, результат огляду 0,83 ‰. Так, згідно з протоколом, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Довідкою заступника керівника апарату Шевченківського районного суду міста Дніпра вищезазначена справа про адміністративне правопорушення була прийнята актом приймання-передання справ та документів на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 № 2994/0/15024.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначена справа про адміністративне правопорушення була розподілена у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29.04.2025.

Адвокат Воронко В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечував проти притягнення останнього до адміністративної відповідальності, у зв`язку із наступним.

Матеріали вищезазначеної справи містять два відеозаписи, які мають назву WhatsApp Video 2024-08-14 at 09.40.17 (1), та відеозапис 0000000__0131.

Відеозапис під назвою WhatsApp Video 2024-08-14 at 09.40.17 (1) - в своїй назві містить дату, як можна припустити, коли він зроблений, а саме - 2024-08-14. З цього можна зробити висновок про те, що цей відеозапис зроблено 14.08.2024. На самому відео жодного посилання на час та дату відеозапису не має. За таких обставин сторона захисту вважає, що зазначений відеозапис не може бути належним та допустимим доказом по цій справі, оскільки подія адміністративного правопорушення згідно протоколу - 13.08.2024.

Інший відеозапис з матеріалів справи - 0000000__0131, - містить інформацію про дату - 13.08.2024 р., та час - початок відеозапису 08:34, кінець 08:36. Але на зазначеному відеозапису зафіксовано лише процедуру огляду на стан алкогольного сп?яніння. З даного відеозапису не можливо встановити що за особа проходить огляд, не зрозуміло чи є він водій транспортного засобу, не видно транспортного засобу зазначеного в протоколі, не зафіксовано факт керування, перебування автомобіля в русі тощо. Тобто матеріали справи не містять неупереджених, належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 , як зазначено в протоколі ЕПР1 № 111452 від 13.08.2024.

Окрім того, щодо ОСОБА_1 повинен був бути застосований спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння як до військовослужбовця, передбачений ст. 266-1 КУпАП.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно з протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп?яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Відтак, установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпА є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

При цьому треба відзначити, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп?яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Таким чином, поліцейський відділу поліції № 2 (м. Костянтинівка) Краматорського районного управління поліції ГУНІ в Донецькій області старший сержант поліції Матейченко Олександр Олександрович, не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, адвокат Воронко В.Л. просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу серії ЕПР1 № 111452 від 13.08.2024, а саме: відеозапис з бодікамер патрульної поліції; рапорт співробітника патрульної поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 13.08.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , результат огляду 0, 83‰; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Щодо заперечень сторони захисту.

Відповідно до п. 4 Глави ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18 грудня 2018 року № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

На долучених до протоколу на DVD-диску двох відеозаписах зафіксований рух автомобіля Volkswagen Golf, в подальшому зафіксовано як особа, яка керувала даним автомобілем виходить із вказаного автомобіля, та який після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager не заперечував ані самого факту керування, ані факту його зупинки, ані результатів огляду на стан сп`яніння, із результатом 0,83‰. На наступному відеозаписі із зазначеною датою та часом, які співпадають зі змістом протоколу ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager та після виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння (0,83 ‰) не заперечує встановлений факт сп`яніння.

Особу порушника, згідно з протоколу серії ЕПР1 № 111452 від 13.08.2024, було встановлено за допомогою посвідчення водія, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в подальшому роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, останнім не оскаржувалось.

З-поміж іншого, згідно з протоколу серії ЕПР1 111452 від 13.08.2024 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», ОСОБА_1 зазначено, що він керував т.з. Volkswagen Golf та згоден із результатами проведеного щодо нього огляду.

Відтак, дослідивши надані суду відеозапису з фіксуванням моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом встановлено, що такі відеозаписи є послідовними, змістовними та доповнюють один одного, відтворюючи у сукупності ланцюг перебігу подій та констатують факт порушення водієм п. 2.5. ПДР України.

Разом із цим, суд відхиляє доводи захисника про те, що для військовослужбовця, який керує транспортним засобом, передбачено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за статтею 266-1 КУпАП, виходячи з наступного.

У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на загальних підставах, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники національної поліції.

Разом із цим, до заперечень адвоката було додано клопотання про виклик до суду для надання пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою всебічного та неупередженого розгляду справи щодо ОСОБА_1 , а також задля забезпечення можливості останньому доступу до правосуддя.

У своєму клопотанні адвокат зазначає, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, перебуває в зоні бойових дій, а тому просить суд відкласти судове засідання на іншу дату, для надання можливості порушнику участі у судовому засіданні.

Відтак суд зазначає, що в межах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, судові засідання були призначені чотири рази, задля забезпечення можливості ОСОБА_1 надати свої пояснення та виступити у суді з приводу справи щодо нього, проте жодного разу останній до суду для участі не з`явився. При цьому, кожного разу адвокатом не було надано підтверджуючих доказів, які б дозволяли встановити суду, що існують об`єктивні підстави вважати, що військова служба ОСОБА_1 не дозволяє йому з`явитись у судове засідання, навіть, у режимі відеоконференції.

Окрім цього, оскільки адвокат Воронко В.В. представляє інтереси ОСОБА_1 , ознайомлений із матеріалами справи у повному обсязі, сформував та висловив свою правову позицію з приводу складеного матеріалу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 були реалізовані його права на захист та доступу до правосуддя.

У зв`язку із викладеним, враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 13 серпня 20224 року, дотримуючись розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , та за участі його представника адвоката Воронка В.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.9.а. Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна