КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2384/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Жолобчука Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 08березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 08березня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Жолобчук Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скаргипосилається на те, що із наявних в матеріалах справи відеозаписів не представляється можливим встановити підстави для зупинки транспортного засобу. Відповідно до вказаних відеозаписів ймовірною підставою для зупинки транспортного засобу був непристебнутий пасок безпеки. Проте, із наданої на адвокатський запит відповіді УПП у місті Києві від 10.12.2024 №2297аз41/11/4/02-2024 вбачається, що ОСОБА_1 10.11.2024 не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме за непристебнутий пасок безпеки, що свідчить про безпідставність та надуманість причин зупинки транспортного засобу.

Крім цього, як стверджує захисник, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.11.2024 року.

Також зазначає, що 10.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшов у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. Згідно висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2024 №005903, ОСОБА_1 на час огляду не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, захисник звертає увагу на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 йому права, передбачені ст.268 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадженняза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Жолобчука Є.В. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10листопада 2024 року о 12 год. 15 хв. керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN2д.н.з. НОМЕР_1 по мосту Патонав місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановив суд першої інстанції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.11.2024 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в установленому законом порядку. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду та повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої.

Вказаний відеозапис суд обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом у справі, оскільки він в повній мірі відображає обставини, які мали місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи захисника про те, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 жодним чином не заперечував те, що саме він керував вказаним автомобілем.

Оскільки ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, в порушення п.2.5 ПДР України на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З приводу доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його правами, то таке твердження не відповідає дійсності, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення, підписаного ОСОБА_1 , вбачається, що він містить дані про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Поряд з тим, проходження ОСОБА_1 самостійно огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та його результати не можуть свідчити про незаконність судового рішення, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що такі дії працівників поліції визнавались незаконними.

Таким чином, всупереч доводам апелянта, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні.

Під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що інспектор патрульної поліції Жердіновський О.С. під час зупинки транспортного засобу перевищив свої службові обов`язки, так як вимагав у ОСОБА_1 неправомірну вигоду за не притягнення його да адміністративної відповідальності. Також захисник Жолобчук Є.В. зазначив, що ним оскаржувались такі неправомірні дії працівника поліції. Проте, як вбачається з наданої заступником начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Парамоновим Олександром відповіді на запит Київського апеляційного суду, службова перевірка за фактом перевищення службових повноважень відносно інспектора патрульної поліції ОСОБА_5 не проводилась, оскільки для цього не вбачалось законних підстав.

Враховуючи це, суд не приймає до уваги ці доводи, оскільки вони не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та доводами апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 08березня 2025 року, якоюОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Жолобчука Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз