Справа № 589/833/25
Провадження № 3/589/1235/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі секретаря Поронько Ю.О.,

захисника Шевченка Д.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодшого сержанта, командира відділення військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 року о 15 год. 20 хв. на вул.Воронізька в м. Шостка (блок-пост), автодорога Т-19-07 Шостка-Кролевець (2км + 100м) ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, згідно з тестом № 2195 результат позитивний (0,68 проміле). Від подальшого проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду пояснення, в яких просить закрити справу, посилаючись на чисельні порушення законодавства працівниками поліції, також у наданому клопотанні просив у разі визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не позбавляти його права керування транспортними засобами на 1 рік. Захисник Шевченко Д.С. у судовому засідання повідомив, що ОСОБА_1 не має можливості прибути до суду, оскільки перебуває на військовій службі та не заперечує проти продовження розгляду справи. Надаючи пояснення по справі, захисник просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що порушено загальні положення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки огляд повинен проводитись ВСП, тому не дотримано спеціальної норми ст.266-1 КУпАП. Огляд, проведений працівником поліції є незаконним, оскільки останній є неуповноваженою на те особою. Враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, він є спеціальним суб`єктом, дії якого повинні бути кваліфіковані за спеціальною нормою ст. 172-20 КУпАП. Також працівником поліції не було повідомлено ознаки алкогольного сп`яніння. Власне стан сп`яніння не встановлено, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, а від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Зазначене свідчить про неправильну кваліфікацію дій особи в розумінні Правил дорожнього руху, тобто можливе порушення п.2.5, а не п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Також захисник зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, враховуючи те, що працівники поліції пропонували огляд у закладі охорони здоров`я. Вважає, що був порушений порядок використання приладу Драгер та ОСОБА_1 не було роз`яснено даного порядку, не дотриманий температурний режим, у зв`язку з чим вважає результати тестування за допомогою газоаналізатора Драгер недійсними. Після проведення огляду на місці, ОСОБА_1 не було вручено копію акта огляду та чеку приладу, не роз`яснено права та обов`язки особи, відповідно до ст.268 КУпАП, положення ст.63 Конституції України, в результаті чого порушено його право на захист. У протоколі особисті пояснення ОСОБА_1 викладені не за власною волею, також він не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки продовжив рух на своєму автомобілі, жодних документів про відсторонення від керування, матеріали справи не містять. Захисник просив, якщо у разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не позбавляти його права керування, застосувавши аналогію з кримінальним законодавством, вказавши, що особа є військовослужбовцем, водієм, і права йому потрібні безпосередньо для виконання ним своїх службових обов`язків. Захисник підтримав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, подане 28.04.2025р. та доповнене 11.06.2025р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника Шевченка Д.С., суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено п.п. «а» п. 2.9. ПДР. Адміністративна відповідальність за порушення цієї заборони передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягало у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №797884 від 14.02.2025 року, і матеріалами справи, що додані до протоколу:

- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», згідно з яким ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння 0,68 проміле алкоголю (тест №2195 від 14.02.2025 року);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», відповідно до якого зафіксовано, що за результатами огляду ОСОБА_1 має позитивну пробу, кількісний показник 0,68 проміле алкоголю та з результатами огляду ОСОБА_1 згодний;

- відеозаписами з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці шляхом продуття газоаналізатора, на що він надав згоду, в результаті огляду ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі він відмовився. Після огляду водія ОСОБА_1 відстороняють від керування транспортним засобом.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Долучені та досліджені судом докази спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, адже з відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, вбачається безсторонньо зафіксовані нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції обставини події, зокрема, висловлена інспектором підозра щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння через запах алкоголю та пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, враховуючи той факт, що на запитання поліцейського, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, він відповів: «Чуть було».

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, якщо є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, уповноважена особа поліції має право запропонувати пройти огляд, і саме факт наявності таких підстав (виявлення ознак) та дотримання процедури огляду є предметом перевірки, а не спосіб їх комунікації.

Як вбачається з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , у графі «Огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками» також вказано: «запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя», що свідчить про те, що особа була ознайомлена з ознаками, які стали підставою для проведення огляду та свідчили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. При цьому, у чинному законодавстві не передбачено обов`язку поліцейського окремо усно інформувати водія саме про кожну виявлену ознаку сп`яніння, якщо ці ознаки належним чином зафіксовані у відповідних процесуальних документах або підтверджені відеозаписом, показами свідків, медичним оглядом тощо.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо нероз`яснення ОСОБА_1 процедури проходження огляду шляхом продуття газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та недотримання інструкції з експлуатації приладу, що свідчить про недійсність результатів тестування. Зокрема, згідно з роздруківкою показників огляду останнє калібрування приладу проводилось 25.11.2024. З документів, наданих за клопотанням захисника на запит суду Шосткинським РУП ГУНП у Сумській області, вбачається, що газоаналізатор Drager Alcotest 6810, ARBH-0057, як засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ-8950:2019 Метрологія, пройшов необхідний сервіс, градуювання та повірку. Відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, ОСОБА_1 було роз`яснено принцип дії приладу та процедуру проходження огляду за його допомогою, будь-яких порушень Інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейським.

При цьому суд вважає, що прилад «Alcotest Drager 6810» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища може не співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про їх недійсність.

При вимірюванні приладом «Alcotest Drager 6810» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесений назовні, що має місце на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.

Крім цього, Наказом Держлікслужби №1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Тобто, газоаналізатор має всі документи, передбачені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в частині, що не суперечить вимогам Закону, а відтак підстави для визнання результатів тестування за допомогою цього приладу недійсними відсутні.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки згода ОСОБА_1 з вказаними результатами була зафіксована на відеозаписі та він поставив свій підпис у роздруківці показників огляду та Акті огляду. Ні в протоколі, ні в Акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не зазначив про незгоду з результатом огляду. Крім того, інспектором пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, але ОСОБА_1 чітко висловив свою відмову від проходження огляду в медичному закладі, не вбачаючи в цьому потреби.

Слід зазначити, що лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

У даній справі жоден з досліджених доказів не містить даних, що водій ОСОБА_1 висловлював саме незгоду на застосування спеціального технічного засобу чи результатами тестування за його допомогою, що потягло б за собою обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

Всі досліджені докази вказують, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager 6810», погодившись з його результатом, від подальшого огляду в медичному закладі відмовився.

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було недоцільним, що спростосує наведений захисником факт відсутності такого направлення в матеріалах справи.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання захисника на порушення такого порядку є безпідставними. Зазначене також свідчить, що працівниками поліції були правильно кваліфіковані дії особи ОСОБА_1 , а саме порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а не п.2.5 цих Правил.

Посилання захисника на те, що особі не було вручено копію акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про істотне порушення процедури, яке тягне за собою недопустимість доказів і жодними чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому захисник не зазначає, яке істотне значення для розгляду цієї справи має не вручення йому акту огляду на стан сп`яніння, з яким він ознайомлений та який ним підписаний, як це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, а також на спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Слід зазначити, що з долученого відеозапису вбачається вручення копії чеку з приладу «Alcotest Drager 6810» (результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу), що спростовує доводи захисника щодо цього. Отже, особа була поінформована про суть обвинувачення та мала можливість реалізувати своє право на захист у повному обсязі. Відсутність окремої письмової відмітки про вручення копії акта не позбавляє документ процесуального значення та не нівелює законність дій поліцейських.

Із дослідженого відеозапису та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено працівником поліції його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що також свідчать його особисті підписи у протоколі. Разом з тим, закон не зобов`язує надавати послуги захисника водієві під час складання матеріалів адміністративного правопорушення. Це є правом особи, стосовно якої розглядається складений адміністративний матеріал, тобто залучення спеціаліста в галузі права при розгляді в суді. Проте, самому водію не забороняється користуватися такими послугами при складані матеріалів про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Із дослідженого відеозапису та матеріалів даної справи не встановлено, що ОСОБА_1 заявляв будь-які клопотання чи заперечував дії працівників поліції чи вимагав присутності захисника, або бажав надати будь-які інші клопотання, що не були розглянуті працівником поліції при складані такого матеріалу. Тобто порушеного права на захист особи судом не встановлено.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення або тиску з їх боку до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду. Під розгляду справи не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини.

Доводи захисту про відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення від керування ОСОБА_1 автомобілем судом не приймаються до уваги. Оскільки на відеозаписі вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом. Факт відсутності в матеріалах справи документів щодо відсторонення від керування не спростовує наявність обставин керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не впливає на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 мав проводитись співробітниками ВСП відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки останній є військовослужбовцем, а недотримання цих вимог, на думку захисника, має наслідком складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою, неправильну кваліфікацію його дій, а в результаті свідчить про наявність підстав для закриття справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.1, 2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП, зокрема за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом, застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено на вул.Воронізька в м. Шостка (блок-пост), автодорога Т-19-07 Шостка-Кролевець (2км + 100м), тобто поза межами території будь-якої військової частини.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України зобов`язані дотримуватися ПДР.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

Поза як у даному випадку на відеозаписі зафіксовано присутність під час огляду ОСОБА_1 співробітника ВСП, який чергував на блок-посту.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 266, 266-1 КУпАП, Закону України«Про дорожній рух» у їх невід`ємному зв`язку, суд приходить до висновку про належне та правильне дотримання працівниками поліції вимог чинного КУпАП та вважає їх дії щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 законними, а дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно. Натомість, суд вважає твердження захисника про те, що огляд військовослужбовців, які керують транспортними засобами має проводитись виключно співробітниками ВСП, відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП безпідставними.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 797884 від 14.02.2025 року за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором ВРПП Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області майором поліції Кравченком О.І. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо клопотання захисника та ОСОБА_1 про застосування до останнього за аналогією закону ст.69 КК України та не призначення йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком 1 рік, суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві. Однак, питання накладення адміністративного стягнення чітко врегульоване Главою 4 КУпАП і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Санкцією ст.130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення для водіїв, а саме накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим стягненням.

Висловлюючи глибоку повагу до зусиль військовослужбовців, спрямованих на утвердження миру та на відсіч військової агресії РФ, суд зауважує, що в даному випадку упереджений підхід до розгляду справи про адміністративне правопорушення з огляду на особу правопорушника виключається.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а відтак вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь держави, перерахувавши вказані кошти за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Сумській обл./Сумська обл./21081300, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0018001, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., перерахувавши вказані кошти за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача за МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код ЄДРПОУ Шосткинського міськрайонного суду Сумської області: 26440765, пункт таблиці - 5, призначення платежу: 101; ; судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави за рішенням № 589/833/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова