Провадження №: 3/336/3033/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 23.04.2024 року об 22.56 годині ОСОБА_1 23.04.2024 року о 22.31 годині поблизу буд. 38 по вул. Олексія Поради у м. Запоріжжя керував електричним скутером та, маючи зовнішні ознаки перебування під впливом наркотичних речовин, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував, вказуючи, що зазначений електроскутер належить його неповнолітньому сину, якому був подарований. Ввечері того дня йому зателефонував його син та повідомив, що він катався на скутері та скутер повністю розрядився. ОСОБА_1 поїхав до сина, де виявив, що скутер повністю розряджений, тому пересуватись на ньому звичайним способом неможливо, тому він тягнув вказаний скутер додому, а саме відштовхувався та котився, але дорогою був зупинений працівниками поліції, які у свою чергу вказали йому на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 пройти огляд відмовився, оскільки вважав, що електроскутер в розрядженому виді не відноситься до транспортних засобів, а він не є водієм, оскільки не керував скутером, а механічно його пересував.

Судом також переглянутий відеозапис, DVD-R диск з яким був доданий до матеріалів справи.

Згідно з відеозаписом працівники поліції зупиняють ОСОБА_1 , який пересувається на скутері. ОСОБА_1 одразу повідомляє працівникам поліції, що скутер повністю розряджений, а він пересувається на ньому, відштовхуючись, пропонує працівникам поліції перевірити зазначений факт. Далі працівники поліції вказують, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло та пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 заперечує, вказуючи, що він не керував транспортним засобом, а механічно його пересував, відштовхуючись. Після цього працівники поліції складають протокол.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху надано визначення механічного транспортного засобу, яким є транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» № 2956 від 24.02.2023 року вказано, що електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

За своїми характеристиками мотоцикл PIT KXD 1000W відноситься саме до категорії електричних колісних транспортних засобів.

Водночас під визначення транспортного засобу у розумінні ПДР зазначений транспортний засіб підпадає виключно у разі, якщо його рух здійснюється з допомогою двигуна.

Натомість ОСОБА_1 стверджував, що електроскутер на момент зупинки його працівниками поліції був повністю розряджений та пересування його відбувалось шляхом механічного пересування ОСОБА_1 , а саме відштовхування з подальшим котінням.

Зазначені твердження ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані, адже про це ОСОБА_1 повідомив одразу працівникам поліції, які його зупинили, пояснив, яким саме чином транспортний засіб він пересував та пропонував перевірити його твердження.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено, що на момент зупинки електроскутер, на якому пересувався ОСОБА_1 , підпадав під визначення транспортного засобу, рух якого здійснювався за допомогою двигуна, твердження ОСОБА_1 про те, що рух цього засобу здійснювався за допомогою суто механічного пересування (відштовхування з подальшим котінням) не спростовані, а відтак ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а механічно його пересував, тож обов`язки, передбачені п. 2.5 ПДР України, на нього не розповсюджувались.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого адміністративного правопорушення відсутній, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк