Єдиний унікальний № 371/947/25
Номер провадження № 3/371/442/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2025 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка, Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працює, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП єдиний унікальний номер 371/947/25 провадження №3/371/442/25 та ч.1 ст.130 КУпАП єдиний унікальний номер 371/948/25, провадження №3/371/443/25.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає, за необхідне об`єднати зазначені вище адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, присвоївши єдиний номер 371/947/25 та номер провадження 3/371/442/25.

10.06.2025 о 21-28 год. в м. Миронівка по вул. Соборності, 83, Київської області, Обухівського району, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки honda dio б/н, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку, при цьому не мав права керування транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КпАП України.

10.06.2025 о 21-28 год. в м. Миронівка по вул. Соборності, 83, Київської області, Обухівського району, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки honda dio б/н, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Dragger Alcotest 6810, водій відмовився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Миронівська ОБЛ відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судові засідання ОСОБА_1 з`явився, вину визнав в повному обсязі. Просив об`єднати в одне провадження матеріали справи та просив розстрочити суму штрафу на 1 (один) рік в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, наявні в ній докази у сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху(далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

У зв`язку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»(в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, у тому числі, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357967 від 10.06.2025, за ч.5 ст.126 КУпАП, згідно якого водій ОСОБА_1 керував мопедом марки honda dio б/н, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку, при цьому не мав права керування транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357958 від 10.06.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого водій ОСОБА_1 керував мопедом марки honda dio б/н, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Dragger Alcotest 6810, водій відмовився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Миронівська ОБЛ відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.06.2025 відповідно до якого, водій відмовився від проходження огляду;

-направлення від 10.06.2025 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження огляду відмовився;

-довідка №255 від 10.06.2025, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії;

-відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Цей захід є відтворенням головної запобіжної мети цього етапу, а саме: запобігання вчиненню правопорушень з боку самого порушника, а також застереження інших осіб від вчинення адміністративних правопорушень на прикладі порушника, утримання їх від можливості вчинення подібних протиправних діянь.

Суд зауважує, що адміністративне стягнення є лише способом для виправлення протиправної поведінки особи і запобігання вчинення нових порушень.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги те, що згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно бази ІПНП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією закону про адміністративну відповідальність, у виді оплатного вилучення керованого транспортного засобу, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Враховуючи, що суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу, суд не вважає за можливе застосувати додаткове стягнення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чим наражав на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, керував транспортним засобом за відсутності права керування транспортними засобами, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

У відповідності до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч.2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 40 800, 00 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч.2 ст.301 КУпАП, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає до задоволення та вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст.ст.36, 40-1,126, 130, 268, 278, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали по справам №371/947/25 (провадження №3/371/442/25) та №371/948/25 (провадження №3/371/443/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи №371/947/25 (провадження №3/371/442/25).

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп) в дохід держави, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортних засобів.

Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA0010001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення суми сплати штрафу -задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплату суми штрафу у розмірі 40 800, 00 гривень, строком на 1 (один) рік зі сплатою штрафу щомісячно, протягом дванадцяти місяців рівними частинами по 3 400, 00 (три тисячі чотириста) гривень, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова в частині розстрочення суми штрафу оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 гривень. Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя М.О. Кириленко