Справа № 357/5633/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції та Білоцерківського районного управління поліції ГУНП В Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонер, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РКНОПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 21.04.2025 та 28.04.2025 надійшли адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Матеріали проваджень об`єднано в єдине провадження постановою від 10.06.2025.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 розглядаються протягом трьох діб.

Громадянка ОСОБА_1 з`явилася до суду разом із захисником ОСОБА_2 . Також за викликом в судове засідання з`явилися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши учасників, суддя встановила наступне.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено, що діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 2 статті 173-8 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10.04.2025 близько 09 год 25 хв словесно ображала свого онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виражається в його бік нецензурною лайкою на систематичній основі, чим вчиняє стосовно ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру (протокол серії ВАД №074767 від 10.04.2025).

Згідно іншого протоколу 13.04.2025 року близько 19 год 20 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , словесно сперечалась зі своїм онуком ОСОБА_5 , чим порушила п. 3 термінового заборонного припису серії АА472243 від 10.04.2025 (протокол серії ВАД №708508 від 13.04.2025)

В судовому засіданні захисник Мелашенко О.П. повідомив, що власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , яка з дитинства виховувала ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насилля відносно своєї бабусі ОСОБА_1 та на підтвердження долучив копії постанов від 11.07.2023, 19.03.2025 та 06.05.2025, якими ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_1 зверталася в порядку цивільного судочинства до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про примусове виселення ОСОБА_5 з будинку за адресою АДРЕСА_1 , долучено відповідне рішення разом із документами, які підтверджують право власності на вказаний будинок. Пізніше 09.05.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 строком на 6 місяців. Таким чином, захисник ОСОБА_2 не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, оскільки вона вжила всіх юридичних способів захисту стосовно обмеження ОСОБА_5 у праві перебувати на території належної їй власності, однак фактично досягти цього вона не в змозі, оскільки ОСОБА_5 проживає з нею проти її волі.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що під час відпрацювання виклику ОСОБА_5 повідомив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 та в його кімнаті були належні йому речі. Його бабуся ОСОБА_1 вчинила сварку, яку поліцейські розцінили як домашнє насильство психологічного характеру, оскільки вони підтвердили, що часто виїжджають на виклики за цією адресою. Стосовно рішення про примусове виселення ОСОБА_5 з будинку вони не знали.

Об`єктивна сторона домашнього насильства як правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Водночас важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Дії громадянки ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, як домашнє насильство психологічного характеру вчинене відносно онука.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З матеріалів долучених до протоколу неможливо встановити, в чому саме полягало домашнє насильство стосовно ОСОБА_5 вчинене 10.04.2025, оскільки ОСОБА_1 має юридичні підстави для обмеження фізичного доступу свого онука ОСОБА_5 до своє приватної власності.

Розглядаючи ситуацію в контексті взаємовідносин, які наразі склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 умисно не виконує рішення суду від 07.08.2024 та 09.05.2025, тому дії ОСОБА_1 спрямовані на захист власних інтересів, а не на здійснення психологічного тиску на онука. Характер конфлікту вказує лише на взаємну неприязнь один до одного, а не на насильство бабусі до онука.

Суддя звертає увагу, обставини описані у фабулі протоколу від 10.04.2025 не підтверджуються доказами долученими до нього. Сам факт звернення ОСОБА_5 , до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на особистому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи, зокрема надані стороною захисту документи, не дають судді підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення психологічного насильства стосовно онука ОСОБА_5 .

Дослідивши копію термінового заборонного припису серії АА 472243 від 10.04.2025, поліцейські серед заходів термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_1 обрали: заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Адресою проживання ОСОБА_5 вказано будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи, що в судовому засіданні суду надано підтверджуючі документи, що ОСОБА_5 не має юридичних підстав перебувати за вказаною адресою, то вказаний заборонний припис винесений з порушенням прав самої ОСОБА_1 .

Виходячи з цих обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме порушення умов термінового заборонного припису АА 472243 від 10.04.2025.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Керуючись статтями 173-2, 173-8, 221, 283-285, 294, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОксана ВОЗНЮК