Справа № 308/7069/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06 квітня 2025 року ЗхРУ № 145871, 06 квітня 2025 року об 09 годині 40 хвилин ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом на відстані 5000 метрів до державного кордону, на напрямку 309 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України "Про Державний кордон України» від 04.11.1991. Дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак, в матеріалах наявна заява останнього, відповідно до якої просить розглянути матеріали справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненні групою осіб.

Складанню протоколу про адміністративне правопорушення, повинен передувати процес зібрання доказів, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, особою, яка його склала надано, окрім самого протоколу додано: протокол адміністративного затримання від 06.04.2025, протокол особистого огляду речей та вилучення речей і документів від 06.04.2025, рапорт інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_2 від 06.04.2025

Однак, на переконання судді, зазначені докази не свідчать «поза розумним сумнівом» про те, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину кордону.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає на території Закарпатської області в с. Руська Мокра Тячівського району.

Факт перебування особи на відстані 5000,00 метрів до державного кордону України з документами не свідчить про наявність в особи умислу на вчинення дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону поза пунктом пропуску.

У рапорті інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) молодшого сержанта ОСОБА_2 , який міститься в матеріалах справи, зазначено, що 06.04.2025 о 09:40 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були затримані на відстані 5000 метрів до державного кордону України. Дані особи мали на меті здійснити спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску в пішому порядку.

Разом з тим, до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження наведених у рапорті обставин та наявності у затриманих осіб умислу на вчинення незаконних дій.

Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон з України поза пунктами пропуску через державний кордон, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Крім того, фіксація спроби незаконного перетину кордону на відстані 5000 метрів до державного кордону є сумнівною, позаяк, відстань величиною в п`ять кілометрів є надто великою відстанню до лінії державного кордону України, і за відсутності будь яких інших доказів жодним чином не вказує на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 спільно з іншим громадянином України ОСОБА_3 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Словацької Республіки поза пунктами пропуску через державний кордон України, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, так як не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не підкріплене жодними іншими, крім самого протоколу, доказами, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та по своїй суті є припущенням.

Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення, не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також необхідно зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що органом, який запровадив відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не доведено наявність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Беручи до уваги висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева