ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4389/23 Головуючий в 1 інст.Каряка Д.О.
Провадження №33/807/430/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Кайданніка Д.А., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Кайданніка Д.А. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 23 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює поваром, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 31 липня 2023 року о 12 год. 30 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, смт.Балабине, вул.Миру, буд.24, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD MAVERICK, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відео, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник - адвоката Кайданнік Д.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відеозапис здійснений працівниками поліції на невідомий технічний пристрій, самі відеозаписи є неповними, постійно перериваються, частково без звуку, з яких неможливо встановити час його створення, у зв`язку з чим, долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть вважатись належним доказом у справі.

Зауважує, що з відеозапису незрозуміло, яким чином працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксоване те, що командир повідомляв працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 виконує важливе завдання, яке було отримане від командиру роти, а саме ОСОБА_1 якомога швидше потрібно купити свічки для генератора і доставити їх до позицій підрозділу, щоб запустити генератор для заряду радіостанцій, і затримка в цій справі може перевести до втрати зв`язку між позиціями і привести до втрат в особовому складі, тобто ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Сторона захисту наголошує, що працівники поліції не вручали ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, що є порушенням вимог Інструкції, а повідомили лише командиру та ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 і сам може самостійно без супроводу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та результати подати до суду, коли буде розглядатися його справа.

Окрім того, зазначає, що працівники поліції, складаючи протокол, не ознайомили ОСОБА_1 з його суттю, не роз`яснили йому його права передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, що в свою чергу свідчить про недопустимість самого протоколу.

Вказує, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи через його перебування на військовій службі, у зв`язку з чим, був позбавлений можливості подати до суду докази його невинуватості, які були у нього в наявності, а саме:- заява ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 31 липня 2023 року;- результат аналізу токсикологічних досліджень №2060 від 31 липня 2023 року;- результат імунохроматографічного дослідження №3011 від 31 липня 2023 року;- акт медичного огляду №6417 від 31 липня 2023 року.

Сторона захисту наголошує, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння о 15 год. 05 хв. 31 липня 2023 року, лікар закладу охорони здоров`я зробив забір у ОСОБА_1 зразків біологічного середовища сечу, та за результатами лабораторних досліджень біологічного середовища сечі ОСОБА_1 було встановлено, що аналіз сечі на наркотики - тести негативні, етанол в сечі не виявлено. Крім того, в акті медичного огляду зазначено - висновок за результатами огляду ОСОБА_1 - ознак сп`яніння не виявлено.

На думку сторони захисту, вищезазначене свідчить, що ОСОБА_1 , 31 липня 2023 року не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Заявлене захисником-адвокатом Кайданнік Д.М. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, судова повістка про дату, час та місце розгляду справи повернулась до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, 12 лютого 2025 року захисник-адвокат Кайданнік Д.М. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови, та вже 17 лютого 2025 року захисником-адвокатом Кайданніком Д.М. було подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Кайданніка Д.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №180276 від 31 липня 2023 року, згідно з яким, 31 липня 2023 року о 12 год. 30 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, смт.Балабине, вул.Миру, буд.24, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD MAVERICK, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відео, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2023 року; рапорт працівника поліції; довідку щодо відсутності повторності правопорушення за ст.130 КУпАП та про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24 грудня 2022 року; довідку щодо належності транспортного засобу; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №786063 від 31 липня 2023 року; відеозапис події.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

В ході апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Кайданнік Д.А. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що з наявних матеріалів справи незрозуміло, на який спеціальний технічний пристрій зроблені відеозаписи, що були долучені до протоколу. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, в день та час, зазначений у протоколі, ОСОБА_1 виконував бойове завдання, тобто перебував в стані крайньої необхідності. Одразу після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 доповів своєму командиру про виниклу ситуацію Після чого на місце транспортного засобу прибув командир ОСОБА_1 . Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 не відмовлявся, а лише просив, щоб огляд проводився за участю його командира, проте поліцейські розцінили таку поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду у встановленому законодавством порядку.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №180276 від 31 липня 2023року, водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розділом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, зазначені вимоги працівниками поліції не були дотримані в повній мірі.

При апеляційному розгляді справи судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис, долучений до протоколу, яким зафіксовано переслідування транспортного засобу FORD MAVERICK, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та його зупинка працівниками поліції. Одразу після зупинки транспортного засобу працівники поліції попросили ОСОБА_1 представитись, на що ОСОБА_1 повідомив, що йому потрібно зателефонувати. Далі, вказаним відеозаписом зафіксовано, що під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. У зв`язку з чим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів, що «зараз приїде командир і скаже, що робити, їхати чи ні». На повторну пропозицію працівників щодо проходження огляду, ОСОБА_1 відповів, що «без командира нікуди не поїде». Після чого, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Далі, відеозаписом події зафіксовано, що на місце зупинки транспортного засобу прибув командир ОСОБА_1 , який пояснював працівникам поліції, що ОСОБА_1 наразі займається придбанням свічок для генераторів та заперечував виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Командир ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб спочатку ОСОБА_1 відвіз свічки на генератор, а вже потім їхав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що працівники поліції повідомили, що « ОСОБА_1 може самостійно пройти огляд». На запитання командира ОСОБА_1 : «В якому сенсі сам?». Поліцейський пояснив, що «без командира, оскільки вони самостійно відвезуть ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу». При цьому, відеозаписом події зафіксовано, що інший працівник поліції зазначив, що « ОСОБА_2 може самостійно пройти огляд та результати принести до суду».

В свою чергу, статтею 266 КУпАП визначено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, долученим до протоколу відеозаписом події підтверджується те, що ОСОБА_1 після пропозиції працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога наполягав на необхідності дочекатись його командира, проте працівниками поліції така поведінка ОСОБА_1 була передчасно розцінена, як відмова від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а навпаки зазначили ОСОБА_1 про можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння самостійно, без присутності працівника поліції, тобто у порядку, який не узгоджується з вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, зокрема ст.266 КУпАП, що в подальшому ОСОБА_1 і зробив.

Зокрема, доводи сторони захисту про те, що після оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та такого стану в нього не виявлено, підтверджується наданими стороною захисту документами, а саме: заявою ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 31 липня 2023 року; результатами аналізу токсикологічних досліджень №2060 від 31 липня 2023 року; результатами імунохроматографічного дослідження №3011 від 31 липня 2023 року; актом медичного огляду №6417 від 31 липня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що відеозаписом, долученим до протоколу, не зафіксовано процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, не зафіксовано як ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, тощо.

Отже, доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол та інші докази, які містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Кайданніку Д.А. строк на апеляційне оскарження постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 23 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кайданніка Д.А. задовольнити.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 23 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/4389/23