Справа № 199/5346/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 м.Дніпра

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра Корнєєва В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , громадянки України, головного бухгалтера ТОВ з ІІ «Вортекс», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра з Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 703 від 08.04.2025 року, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ з ІІ «Вортекс», порушив порядок визначення податку з доходів нерезидентів( код бюджетної класифікації 11020500- податок на прибуток іноземних юридичних осіб) на загальну суму 1836496грн., в тому числі за 2017-888710грн.( за три квартали 2017р. -446615грн, за 4 квартал 2017 р.- 442095грн), за 2018р-в сумі 682 416грн, ( за 1 квартал 2018- 468614грн., за півріччя 2018р.- 67264грн, за тквартали 2018р.- 72929грн., за 4 квартал 2018р.- 73609грн.), за 2019рік- 265370грн.( за 1 квартал 2019 р.- 72200грн, за півріччя 2019р.- 74370 грн. за 4 квартал 2019р- 118800грн), чим порушено п.103.2-103.5, 103.10 ст.103, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Пк України , п.2 ст.11 «Проценти» Конвенції (Угоди) про уникнення подвійного оподаткування, укладеної між Урядом України та Урядом Респубілки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.12.2012р.( дата набрання чинності 07.08.2013р.) в частині не підтвердження компетентним органом Республіки Кіпр видачі сертифікатів податкового резидента за період з 01.01.2017 до 31.12.2019 та в части ні того, що компанія VEDCOST TRAIDING LIMITED не є бенефіціарним отримувачем доходів у вигляді процентів за договором позики від 24.05.2013 №1, яке призвело до заниження податку з доходів нерезидентів, а також п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України стосовно того, що підприємством несвоєчасно сплачено до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб під час виплати доходу нерезиденту VEDCOST TRAIDING LIMITED за договором позики від 24.05.2013 №1 в сумі 72094, 43грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася належним чином. Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі через відсутність в її діях складу інкримінованого правопорушення та прохання проводити судове засідання за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.268КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. Враховуючи обізнаність правопорушника про час та місце судових засідань, норми ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП), суд приходить до висвноку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України регулюється ст.103 ПК України. Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором) і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. У разі отримання синдикованого фінансового кредиту особа (податковий агент) застосовує ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, на дату виплати процентів або інших доходів, отриманих із джерел в Україні, учасникам синдикату кредиторів з урахуванням того, резидентом якої юрисдикції є кожен учасник синдикованого кредиту, та пропорційно до його частки у межах кредитного договору, за умови що він є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, незалежно від того, виплата здійснюється через агента чи напряму(п.103.2)

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Податкові вигоди у вигляді звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, передбачені міжнародним договором, не надаються стосовно відповідного виду доходу або прибутку, якщо головною або переважною метою здійснення відповідної господарської операції нерезидента з резидентом України було безпосереднє або опосередковане отримання переваг, які надаються міжнародним договором у вигляді звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку. Ця норма не застосовується, якщо буде встановлено, що отримання таких переваг відповідає об`єкту та цілям міжнародного договору України. У разі якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж передбачені цим пунктом, застосовуються відповідні правила міжнародного договору.

У разі якщо отримувач доходу є нерезидентом, який не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, дозволяється застосування міжнародного договору України з країною, резидентом якої є відповідний бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) такого доходу, в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, за умови надання особі (податковому агенту) таких документів:

а) від отримувача доходу - заяви у довільній формі про відсутність у нього статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу, а також про наявність такого статусу у нерезидента, який надав документи, зазначені у підпункті "б" цього пункту;

б) від бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу - заяви у довільній формі про наявність у такого нерезидента статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу та документів, які підтверджують такий статус (зокрема, але не виключно, ліцензії, договори, офіційні листи компетентних органів), а також документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором), вважається особа, що має право на отримання таких доходів та є вигодоотримувачем щодо них (має право фактично розпоряджатися таким доходом)( п.103.3)

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не є юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або виконує лише посередницькі функції щодо такого доходу, про що, зокрема, можуть свідчити такі ознаки:

зазначена особа не має достатньо повноважень або у випадку, підтвердженому фактами та обставинами, не має права користуватися та розпоряджатися таким доходом, та/або

зазначена особа передає отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи незалежно від способу оформлення такої передачі та зазначена особа не виконує суттєвих функцій, не використовує значні активи та не несе суттєві ризики в операції з такої передачі, та/або зазначена особа не має відповідних ресурсів (кваліфікованого персоналу, основних засобів у володінні або користуванні, достатнього власного капіталу тощо), необхідних для фактичного виконання функцій, використання активів та управління ризиками, пов`язаних з отриманням відповідного виду доходу, які лише формально покладаються (використовуються, приймаються) на зазначену особу у зв`язку із здійсненням операції з такої передачі.

Якщо нерезидент - безпосередній отримувач доходу з джерелом походження з України не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такого доходу, під час виплати такого доходу застосовуються положення міжнародного договору України з країною, резидентом якої є відповідний бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) такого доходу. У випадку, передбаченому цим абзацом, обов`язок доведення того, що нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такого доходу покладається на такого нерезидента або на нерезидента, який звертається із заявою до контролюючого органу про повернення зайво утриманого податку.

Для цілей застосування цього пункту у випадках, коли резиденти - суб`єкти кінематографії України сплачують роялті нерезидентам за субліцензійними договорами за використання або за надання права на використання аудіовізуальних творів (у тому числі фільмів), а також об`єктів авторського права та/або суміжних прав, що використовуються при виробництві (створенні) аудіовізуальних творів (у тому числі фільмів), такі нерезиденти вважаються бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) щодо таких роялті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.( п 103.4)

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.(103.5).

У разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування(103.10).

Згідно п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.

У разі якщо резидент (крім платників єдиного податку четвертої групи) здійснює на користь нерезидента виплату доходів, зазначених в абзацах четвертому - шостому підпункту 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, у сумі, що перевищує суму, що відповідає принципу "витягнутої руки", або виплачує інші доходи, прирівняні згідно з цим Кодексом до дивідендів, такий резидент має утримати з суми такого перевищення та з таких інших доходів податок на доходи нерезидента за ставкою в розмірі 15 відсотків (якщо інша ставка не встановлена міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України). Такий податок має бути сплачений до граничної дати подання звіту про контрольовані операції за відповідний звітний (податковий) рік.

Якщо дохід виплачується нерезиденту у будь-якій формі, відмінній від грошової, або якщо податок на доходи нерезидента не було утримано з відповідного доходу під час виплати (у тому числі під час виплат доходів, прирівняних за цим Кодексом до дивідендів), такий податок підлягає нарахуванню та сплаті виходячи з такого розрахунку:Пс = СД*100/(100 - СП) - СД, де:Пс - сума податку до сплати;СД - сума виплаченого доходу;СП - ставка податку, встановлена цим підпунктом.

У разі якщо нерезидент набуває право власності на інвестиційний актив, визначений абзацами третім - шостим підпункту "е" підпункту 141.4.1 цього пункту, у іншого нерезидента, який не має постійного представництва в Україні відповідно до норм цього пункту, нерезидент, який набуває право власності, зобов`язаний утримати податок з прибутку від відчуження інвестиційного активу, виплаченого на користь іншого нерезидента, за ставкою в розмірі 15 відсотків та за його рахунок, задекларувати та перераховувати до бюджету України податок під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країною резиденції особи, на користь яких здійснюється виплата, що набрали чинності.

Такий нерезидент - покупець зобов`язаний не пізніше дати здійснення першої оплати за інвестиційний актив, що придбавається, стати на облік у контролюючому органі за місцезнаходженням української юридичної особи, акції, корпоративні права якої формують вартість інвестиційного активу, що є предметом такого правочину. Взяття на облік таких нерезидентів здійснюється в порядку, встановленому пунктом 64.5 статті 64 цього Кодексу.

Прибуток від здійснення операцій, визначених у підпункті "е" підпункту 141.4.1 цього пункту, визначається як позитивна різниця між доходом, отриманим від продажу або іншого відчуження інвестиційного активу, та документально підтвердженими витратами на придбання такого активу. Якщо на вимогу особи, яка відповідно до цього підпункту є відповідальною за сплату податку з прибутку від здійснення такої операції, нерезидент, який відчужує інвестиційний актив, не надає документи, що підтверджують витрати на придбання такого активу, базою оподаткування податком на такий прибуток є вартість операції з відчуження інвестиційного активу.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, -тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, копією акту перевірки №683/04-36-23-02/32350299 від 21.02.2025 року, додатками до нього та письмовими запереченнями ТОВ з ВВ « Вортекс», листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.03.2025 року № 26729/6/04-36-23-02-11. згідно якої в відповіді на заперечення, серед іншого зазначено, що ТОВ з ІІ « Вортекс» в перевіряємому періоді застосовувало переваги Коневеції між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр, а саме: п.2 ст.11 «Проценти`ставку оподаткування 2%, і надані до заперечень листування підтверджує автентичність апостилю. А не самих довідок, і тому дане листування та відповідь не є підтвердженням видачі сертифікатів компанії VEDCOST TRAIDING LIMITED( Республіка Кіпр) в 2017-2019 роках, і Мінюст Кіпру не є уповноваженим органом відповідно до вимог міжнародного договору про уникнення подвійного оподаткування, листом ДПС України№ 1365/ІКО/99-00-23-01-02-07 від 04.09.2024 року надано остаточну відповідь і матеріали , отримані від компетентного органу Республіки Кіпр стосовно взаємовідносин між ТОВ з ІІ « Вортекс» та нерезидентом компанією VEDCOST TRAIDING LIMITED, і всі матеріальніі зобов`язання зазначеної компанії були здійснені за рахунок позики пов`язаних осіб та акціонерів і протягом 2017-2019 років не отримувала жодних сертифікатів податкового резидента Республіки Кіпр, і тому у ТОВ з ІІ « Вортекс» не було підстав для застосування зменшеної ставки податку при виплаті доходу у вигляді процентів, і воно мало утримати податок з доходів неризедента за ставкою 15% в сумі 1836496грн., оскільки передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку , не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, кяа фактично отримує вигоду від доходу.Окрім того, було встановлено несвоєчасність сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб- затримка на 1 день на суму 72094,43грн., в той час коли платник податку мав можливість дотриматися податкового законодавства, але цього не зробив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП., актом про неможливість вручення акта перевірки від 21.02.2025 року №683/04-36-23-02/32350299, щодо акту перевірки

Суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_1 , зазначені в її клопотанні про закриття провадження по справі в зв"язку із відсутністю складу правопорушення, а саме: неконкретність обвинувачення в протоколі, остаточного рішення стосовно спору за вищевказаним актом перевірки ще не прийнято, і тому порушення не можна вважати остаточно встановленими, не має чіткового опису дій ОСОБА_1 , якою порушено норми податкового законодавства, помилковість висновку податкового органу, викладених в акті перевірки. Суд приходить до висновку про те, що склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.164-1 КУпАП, знайшов своє підтвердження в діях гр.-ки ОСОБА_1 , яка будучи головним бухгалтером « ТОВ з ІІ « Вортекс» вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, і її винуватість у її вчиненні повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення у відповідності з даним Кодексом та іншими законами підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було виявлено податковим органом в ході перевірки, результати якої відображено в акті №683/04-36-23-02/32350299 від 21.02.2025 року, таким чином, строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУАП, закінчилися 21.05.2025 року.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, хоча ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП, але на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 КпАП України закінчились, суд приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 24, 38, 33, ч.1 ст.163-1, 221, 268, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП України закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Корнєєва