Справа № 181/1073/25
Провадження № 3/192/422/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Борисполі Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановила:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив розглядати справу без його безпосередньої участі.

16 червня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він пояснив, що 26 березня 2025 року після виконання бойового завдання близько 3-ої години ночі повернувся в розташування тимчасового пункту дислокації його частини, перебуваючи у пригніченому моральному стані, а також маючи ознаки простудного захворювання (температура, кашель, головокружіння), які тривали вже декілька днів. Наявні в медичній аптечці протизапальні медичні препарати після вживання надавали тільки тимчасовий ефект, після чого симптоми повторювалися знову. До медичного відділення військової частини не звертався, оскільки усвідомлював, що медики надають допомогу бійцям з більш тяжкими пораненнями. В зв?язку з чим, з наміром зменшення симптомів хвороби та зняття психологічної напруги, вдався до «нетрадиційних» методів лікування, а саме вживання алкогольного напою. Вранці ще мав ознаки алкогольного сп?яніння, за що на нього був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУПАП. Наступного дня 27.03.2025 року наказом командира був переведений до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) для подальшого переведення до іншої частини. після прибуття до пункту постійної дислокації стан здоров`я погіршився, і його доставили до військового госпіталю, де поставили діагноз ГРЗ, та направлено на лікування до 3-ої міської інфекційної лікарні, де поставили діагноз - U07.1- COVID-19 гостра респіраторна хвороба (ПЛР вірусу SARS nCov2 РНК виявлено від 31.03.25р), важкий перебіг; супутні діагнози J12.8-Двобічна полісегментарна пневмонія ДН І ; І11.9- Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без(застійної) серцевої недостатності.

Свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає, розуміє, що його дії були порушенням чинного законодавства, але просить прийняти до уваги вищенаведені обставини як пом`якшувальні.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що в даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

Судом встановлено, що 26 березня 2025 року близько 11 год 30 хв солдат ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування військової частини та виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується також такими доказами: протоколом ДНЛ/М № 1187 про військове адміністративне правопорушення, складеним 26.03.2025, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який ОСОБА_1 підписав, письмовим поясненням ОСОБА_1 у протоколі, роздруківкою тесту на алкоголь (результат тесту 2,179‰), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, копією військового квитка ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведена і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який визнав вину, та зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у найменшому розмірі у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук