Справа № 703/3193/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року поліцейським СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Назаренком О.С. складено протокол серії ВАД №439744 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , умисно погрожував своєму брату ОСОБА_2 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та своєї матері ОСОБА_3 .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що його мати є інвалідом І групи та за нею здійснює догляд його старший брат, який оформив відповідні документи. Однак, фактично брат не виконує догляд за матір`ю, оскільки з самого ранку до вечора перебуває на роботі. Так як саме брат оформив документи щодо догляду за матері, на його думку, виключно брат має здійснювати такий догляд. Натомість, мати наполягає, щоб за відсутності брата саме він допомагав їй, так як вона є неходячою та пересувається на візку. 20 травня 2025 року у денний час між ним та матір`ю виник конфлікт з приводу його небажання допомагати їй. У вечері цього ж дня до матері прийшов його брат ОСОБА_2 щодо якого він жодних неправомірних дій не вчиняв.

ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що здійснює за своєю матір`ю догляду. Матір проживає разом з ОСОБА_1 , а він проживає окремо. 20 травня 2025 року у вечірній час він повернувся додому з роботи та прийшов за місцем проживання матері, а саме АДРЕСА_1 , щоб погодувати її та як він щоденно це робити. Прийшовши до матері, остання повідомила йому, що коли ОСОБА_1 перевозив її на візку з кухні до кімнати, то забрав її мобільний телефон, який до цього заряджала, а коли вона мала намір зателефонувати свій сестрі виявила, що мобільний телефон не вмикався. У зв`язку цим, він вирішив запитати ОСОБА_1 , що останній зробив з мобільним телефоном. Коли відчинилися двері в кімнату, в якій знаходився ОСОБА_1 , останній в руках тримав ножа, внаслідок чого він викликав працівників поліції. До прибуття працівників поліції ОСОБА_1 вже сховав ножа та працівники поліції його не шукали. Внаслідок вказаний дій ОСОБА_1 будь-яка шкода йому не завдана.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №439744 від 20 травня 2025 року, працівник поліції стверджує, що ОСОБА_1 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , умисно погрожував своєму брату ОСОБА_2 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та своєї матері ОСОБА_3 , та такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наявність наслідків правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, натомість аналогічне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, які працівником поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №439744 від 20 травня 2025 року, додано: рапорт поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 21 травня 2025 року; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 20 травня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 20 травня 2025 року; ксерокопію письмових пояснень ОСОБА_5 від 20 травня 2025 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20 травня 2025 року; терміновий заборонний припису серії АА №490640 від 20 травня 2025 року.

У рапорті поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 21 травня 2025 року зазначено, що 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20 травня 2025 року о 20 годині 05 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , брат має психічні розлади, поводиться неадекватно, погрожує ножем, ображає рідних.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 20 травня 2025 року, ОСОБА_2 повідомив працівників поліції про те, що 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин його брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного та психологічного характеру, також погрожував йому ножем, який сховав.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 20 травня 2025 року, останній повідомив, що 20 травня 2025 року близько 20 години 06 хвилин звернувся на лінію 102 з приводу того, що в кв. АДРЕСА_3 , де проживає його мати, за якою він здійснює догляд, в якій також проживає його брат ОСОБА_1 , який має психічні розлади, маючи другу групу інвалідності, та неодноразово лікувався в ЧОПЛ, почав вчиняти домашнє насильство в сім`ї відносно матері, фізичного та психологічного характеру, б`ючи матір по руках, тілу та по голові. В зв`язку з тим, що він захистився за матір, так як він кинувся на нього з ножем, він викликав поліцію.

Відповідно до ксерокопії письмових пояснень ОСОБА_3 від 20 травня 2025 року, вона 20 травня 2025 року близько 15 години 30 хвилин перебувала вдома та її син ОСОБА_1 вчиняв відносно неї дії насильницького характеру, а саме вдарив її декілька раз по обличчю та кричав, висловлювався відносно неї нецензурною лайкою. Швидку медичну допомогу не викликали, так як медичної допомоги не потребує.

Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20 травня 2025 року та терміновий заборонний припису серії АА №490640 від 20 травня 2025 року, не містять інформації про конкретні дії ОСОБА_1 , внаслідок яких такі документи були складені, а так само і наслідків таких дій.

Таким чином, події про які зазначили у судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 , а також на які вказала ОСОБА_3 у своїй письмовими поясненнях від 20 травня 2025 року, відбулися між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 20 травня 2025 року близько 15 години 30 хвилин, при цьому матеріали справи не містять жодного доказу, який свідчить про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_3 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №439744 від 20 травня 2025 року працівником поліції не конкретизовано дії ОСОБА_1 , які останній 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин вчинив відносно своєї матері ОСОБА_3 та які, на думку працівника поліції, є домашнім насильством, а також не зазначено будь-яких наслідків таких дій по відношенню до ОСОБА_3 .

Одночасно, суддя звертає увагу, що під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 вказав, що діями ОСОБА_1 , які останній вчинив 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин по відношенню до нього, йому будь-якої шкоди не завдано.

Таким чином, вищевказані документи, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 не підтверджують зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №439744 від 20 травня 2025 року обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як у частині завдання діями ОСОБА_1 шкоди психологічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_2 , так і у частині вчинення відносно потерпілої ОСОБА_6 домашнього насильства.

Отже, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо встановити, на підставі яких доказів працівник поліції дійшов висновку про те, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_2 , який наявність такої шкоди заперечив у судовому засіданні та не вказував про таку ні у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20 травня 2025 року, ні у своїх письмових поясненнях від 20 травня 2025 року, а також про те, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами обставин, які в ньому зазначені, не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що під час судового розгляду не встановлена наявність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 20 травня 2025 року о 20 годині 06 хвилин щодо потерпілої ОСОБА_3 психічного насильства та наслідків такого насильства, а також наявності наслідків дій ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 у вищевказаний день та час, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у вигляді завдання шкода психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_2 , суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Ігнатенко