СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/174/25
пр. № 3/759/558/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №588107, 23.12.2024 близько 20 години 45 хвилин громадянин ОСОБА_1 за адресою: місто Київ, вулиця Доброхотова Академіка, 11-а у магазині «Фора» здійснив дрібне викрадення чужого майна на загальну суму 161,67 грн без ПДВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався в судове засідання, призначене на 21 січня 2025 року для розгляду справи.

Між тим, ОСОБА_1 , знаючи, що у Святошинському районному судді м. Києва перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, у вказане судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

21.01.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 11.02.2025.

Однак, ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 11.02.2025, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

12.02.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 27.02.2025.

27.02.2025 на виконання постанови від заступника начальника Святошинського УП ГУНП в місті Києві надійшов рапорт, у якому зазначено, що при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено не було, двері ніхто не відчинив. При опитуванні сусідів було встановлено, що останній протягом останніх декількох місяців за місцем проживання не з`являвся, веде аморальний спосіб життя і нехтує нормами чинного законодавства.

У судове засідання, призначене на 27.02.2025 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

11.03.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 25.03.2025.

25.03.2025 на виконання постанови від заступника начальника Святошинського УП ГУНП в місті Києві надійшов рапорт, у якому зазначено, що при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено не було, двері ніхто не відчинив, в усній формі сусіди повідомили, що він веде аморальний спосіб життя. Встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не вдалося.

У судове засідання, призначене на 25.03.2025 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

31.03.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 17.04.2025.

17.04.2025 на виконання постанови від заступника начальника Святошинського УП ГУНП в місті Києві надійшов рапорт, у якому зазначено, що при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено не було, двері ніхто не відчинив, при усному спілкуванні з сусідкою не вдалось отримати інформацію щодо його місцезнаходження.

У судове засідання, призначене на 17.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

18.04.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 12.05.2025.

12.05.2025 на виконання постанови від заступника начальника Святошинського УП ГУНП в місті Києві надійшов рапорт, у якому зазначено, що при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено не було. При усному спілкуванні з сусідами отримано інформацію, що ОСОБА_1 не з`являвся за вказаною адресою більше року.

У судове засідання, призначене на 12.05.2025 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

13.05.2025 суддя постановив піддати приводу ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 18.06.2025.

20.06.2025 на виконання постанови від заступника начальника Святошинського УП ГУНП в місті Києві надійшов рапорт, у якому зазначено, що при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_1 виявлено не було. При усному спілкуванні з сусідами отримано інформацію, що ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою протягом тривалого часу та веде бродячий спосіб життя.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи її заяву.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина третя статті 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення перевіряє, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 орган поліції надав:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №588107 від 23.12.2024 (а.с. 1);

-пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав (а.с. 2);

-довідку про вартість викраденого товару, згідно з якою вартість товару, який обліковується в магазині «Фора» станом на 23.12.2024 становить 161,67 грн без ПДВ (а.с. 4);

-розписку про прийняття на зберігання умисно ушкодженого товару - настоянка гірка «Неміроф» Українська медова з перцем 1 шт.

Суддя акцентує, що в заяві керуюча магазином ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 умисно пошкодив товар, чим заподіяв матеріального збитку загальною сумою 194,00 грн, 161,67 грн без ПДВ (а.с. 3).

Таке формулювання не узгоджується з об`єктивною стороною дрібного викрадення чужого майна, адже вказане адміністративне правопорушення вважається закінченим з моменту, коли особа має реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, тобто, коли воно перейшло у її володіння і вона може використовувати його на свій розсуд.

Про пошкодження товару свідчить і розписка, у якій зазначено, що адміністратор магазину отримала від працівників поліції товар, який було ушкоджено 23.12.2024 в магазині «Фора».

Довідку про вартість викраденого майна суддя оцінює критично, адже в заяві керуючого магазином «Фора» зазначено, що до неї додається довідка вартості про умисне пошкодження товару.

Пояснення з визнанням вини ОСОБА_1 суддя відхиляє, адже має обґрунтований сумніву тому, що ОСОБА_1 їх написав власноручно.

Суд також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.51 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписи статті 62 Конституції України закріплюють принцип презумпції невинуватості, який полягає, зокрема, у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».

Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, у справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Наявні у матеріалах справи докази дозволяють стверджувати, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом.

Зазначені обставини із врахуванням раніше наведених положень КУпАП та Інструкції і оцінки доказів вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 287-289, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязакрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Кравченко