Справа № 467/789/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником зміни у Філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енаргоатом», має на утриманні неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше до адміністративної відповідальності притягувався постановою від 01 травня 2025 року за ч.2 ст. 122 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

01 травня 2025 року о 13 год.27 хв. по вул. Ягідна, 5 в с. Бузьке Первомайського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ Форза, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Тим самим водій порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов за наслідками дослідження і аналізу сукупності наданих у його розпорядження доказів.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що 01 травня 2025 року йому разом з дружиною необхідно було поїхати на дачу, яка знаходиться в с. Бузьке.

Проте, перед виїздом він випив приблизно тридцять розведених водою крапель настоянки валеріани та пустирника, які йому дала дружина.

Справа в тім, що в ніч на 01 травня 2025 року ворожими військами було обстріляно місто Київ, а так як там проживають діти його дружини від першого шлюбу, а його син проходить службу в ЗСУ, то він відчував сильний стрес через обстріли і небезпеку, яка загрожувала його близьким особам. На таке дружина запропонувала йому випити заспокійливих крапель, які сама вживає вже тривалий час.

При цьому, він не знав, що краплі місять у собі спирт, так як в аптеці вони відпускаються без інструкції. Він взагалі не знав, що перед керуванням автівкою не можна вживати деякі ліки, у тому числі й заспокійливі.

І незважаючи на те, що до с. Бузьке від м. Південноукраїнська їхати приблизно хвили п`ять, він був зупинений працівниками поліції за не ввімкнення показчика повороту та притягнутий до відповідальності у виді штрафу, який вже сплачений.

Однак під час зупинки працівник поліції сказав йому відкрити багажне відділення автомобіля і показати, що там знаходиться. Коли він хотів дістати мішок з дубовою корою, щоб показати поліцейському, останній вказав, що відчуває запах алкоголю.

В подальшому поліцейські запропонували йому пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки або ж у лікарні.

Він погодився пройти тест на місці зупинки, так як був впевнений, що не вживав алкоголь. Відразу повідомив поліцейським, що вживав настоянку валеріани і пустирника.

Він тричі продував трубку алкотестера, однак, прилад двічі видавав помилку. І лише на третій раз прилад показав позитивний результат 0, 43 %. На таке поліцейський сказав, що в лікарні буде аналогічний результат.

В подальшому поліцейські склали протокол.

Додав, що ніколи раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ПДР України знає і завжди чітко їх дотримується.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3 , яка, будучи попередженою про необхідність дати правдиві пояснення, вказала, що 01 травня 2025 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 їхала на дачу, що розташована в с. Бузьке.

Проте, під час поїздки вони були зупинені поліцейськими, які скали на чоловіка протокол за керування автомобілем в стані сп`яніння.

Свідок вказала, що чоловік алкоголь не вживає, тим більше перед тим, яке сідати за кермо, а вона показувала поліцейським які саме ліки дала чоловіку.

Вказала, що він випив приблизно 30-40 крапель настоянки валеріани і пустирника, які вона розвела у воді, щоб заспокоїтись від отриманого стресу через обстріли.

Суд, у свою чергу, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та допитного за її клопотанням свідка, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, перевіривши наявні у нього матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, прийняв рішення, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

А положення статті 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі висновки, зокрема, суд має зробити на підставі доказів, як то, будь яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. ( ст. 251 КУпАП).

У цьому провадженні суд зробив висновки про учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №317028 від 01 травня 2025 року підтверджуються обставини щодо часу, місця, способу та, загалом, обставин учинення правопорушення.

Безпосередньо сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП стосовно свого змісту, у той час, як будь яких даних про допущення істотних порушень прав і свобод особи при його складанні у розпорядженні судді немає, що виключає можливість визнання такого протоколу недопустимим доказом. У тому числі, протокол підписаний особою, що притягається до відповідальності без зауважень.

Наявні й письмові пояснення ОСОБА_1 від 01 травня 2025 року щодо обставин самої події та результатів тестування на стан сп`яніння.

До протоколу уповноваженою особою долучено роздруківку тесту, проведено за допомогою алкотестеру Drager Alkotest 6810, результат якого 0,43 %.

Такий результат очевидно перевищує показник у 0,2 проміле і однозначно вказує на вміст алкоголю в крові водія поза межами допустимої норми.

А відповідно до п. 2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тому суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП .

Долучений до протоколу відеозапис із нагрудної камери поліцейського підтверджує факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП. Істотних порушень прав особи при складанні протоколу суд не установив.

Тому у ракурсі проаналізоваих фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як безсумнівно установив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, докази, на підставі яких суд зробив такі висновки, є належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а так само і допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає. Принаймні, протилежного судом не установлено та іншими особами не доведено.

Усі докази у сукупності, підтверджують обставини, що підлягають встановленню у цій справі, а саме: що було учинено адміністративне правопорушення і що особа, яка притягається до відповідальності, винна у цьому.

Будь яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стосовно аргументів суду у частині спростування заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

При розгляді справи суд не вбачав у діях поліції суттєвих порушень положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішній справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, суд констатує, що водій ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці зупинки, у той час, як йому було повідомлено про можливість зробити це у найближчій лікарні.

При цьому, матеріали справи не містять у собі даних, що водій не погодився з результатом тесту або у якийсь інший спосіб заперечував його.

Натомість до протоколу долучено Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних засобів, у якому міститься підпис водія про згоду з результатами тесту. Аналогічну згоду суд дослідив і в письмових поясненнях ОСОБА_1 від 01 травня 2025 року.

Так само, суд не встановив чітко вираженої і взагалі будь якої незгоди водія і в результаті перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Суд вказує, що помилкова робота алктотестера пов`язана з способом забору повітря з легень, як то, як саме водій видихає повітря в індикаторну трубку.

При цьому, на використання поліцейськими у цій ситуації раніше вже використаних індикаторних трубок ОСОБА_1 суду не вказував.

Тому суд змушений відхилити доводи про те, що результат тесту лише з третього разу був позитивним, у той час, як до цього прилад двічі видавав помилку.

Так як суд не установив обставин і порушень, які б вказували на сумнівність отриманого результату тесту.

Стосовно питання вживання ліків, то суд відмічає наступне.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підпункт «б» пункту 2.9. ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

В судовому засіданні водій, шляхом пошуку в мережі Інтернет, продемонстрував лікарський засіб, який вживав перед поїздкою.

Судом, при цьому, було встановлено, що він містить 70% етанолу.

Етанол це органічна сполука, представник ряду одноатомних спиртів, тобто етиловий спирт.

Іншими словами, водій вжив спиртовмісний лікарський засіб, що мало наслідком наявність в його крові алкоголю понад установлену законом допустиму норму.

Водночас, відсутність інструкції до вживаного лікарського препарату і не знання про наявність у його складі спирту, не спростовують наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, у частині його суб`єктивної сторони, тобто, спрямованості умислу порушника.

Із даного питання суд вважає, що є загальновідомим факт виробництва настоянок лікарських рослин на спиртовій основі, й той час, як вони мають специфічний для спирту запах.

Суд, крім цього, ураховував практику Європейського суду з прав людини,зокрема, його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom»)[GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, яким постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім цього, суд не враховує доводи ОСОБА_1 про те, що у нього не вилучалось посвідчення водія, так як ця обставина не впливає на висновки суду про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення і жодним чином не спростовує наявність його складу.

З цих мотивів, суд не вбачав підстав для виправдання ОСОБА_1 .

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, у цьому провадженні суд не установив.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь небезпеки при керуванні автомобілем в стані сп`яніння як для самого водія, так і інших осіб, а також, що учиненим правопорушення не було завдано шкоди фізичним чи юридичним особам чи їх майну; особу порушника, який має сім`ю, виховує дитину, працевлаштований; ступінь його вини, у тому числі й даних, які свідчать про спрямованість умислу; відсутність, згідно ст.ст. 34,35 КУпАП, обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню й судовий збір у розмірі 605,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 283 -285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Ірина Явіца