Справа №752/1507/25 Головуючий у І інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/2203/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 17 грудня 2024 року о 14:10 у м. Києві на вул. Закарпатська, 11, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги та доповненнях до неї зазначає, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не надання їм належної правової оцінки.

Зазначає, що суддя не надав оцінки тим обставинам, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобомОСОБА_1 , оскільки його автомобіль знаходився у нерухомому стані. Крім цього, ОСОБА_1 постійно заперечував факт керування, а поліцейські у розмові між собою також підтвердили, що жодного факту керування не було.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, обґрунтована наявністю доказів, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 серії ЕПР1 №198732, відеозаписах події з нагрудних камер працівника поліції, результаті тесту на алкоголь приладу Drager ARНК 0543- 2.62‰, проти якого ОСОБА_1 не заперечував, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, висновком лікаря Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сукупності доказів суддя надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння поблизу належного йому автомобіля особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не заперечується.

Проте, за його версією, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він не керував, а дав свій автомобіль знайомому, щоб той з`їздив по справам, також цього дня пізно ввечері знайомий припаркував автомобіль поруч з його будинком та віддав ключі і документи. На наступний день він захотів перепаркувати автомобіль, підійшов до нього, почав сідати до нього і у цей час підїхали працівники поліції.

Доказів на підтвердження версії ОСОБА_1 про те, що його транспортним засобом керував знайомий, матеріали справи не містять.

Версія про те, що автомобілем керувала інша особа напередодні, з`явилась у письмових поясненнях, доданих до апеляційної скарги, однак під час зупинки і спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 таку версію не вказував.

Слід також зазначити, що процесуальні документи (протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, чек-роздруківка) підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без будь-яких зауважень, якими б підтверджувалась та обставина, що він не був водієм транспортного засобу ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 .

Також звертає увагу на себе наявність у матеріалах справи розписки ОСОБА_1 , щодо зберігання автомобіля ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , що свідчить про відсторонення ОСОБА_1 як водія працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Окрім того, версія особи, яка притягується до адміністративної відповідальності спростовується даними відеозапису події з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що на проміжку часу 15 год. 34 хв - 15 год. 38 хв. поблизу медичного закладу ОСОБА_1 неодноразово намагався залагодити питання з працівниками поліції шляхом пропозиції неправомірної вигоди , пояснюючи при цьому , що дійсно у нетверезому стані керував автомобілем, але не по людним вулицям.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суперечить доказам по справі.

Інших переконливих доводів, якими б ставилося під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б слугували безумовними підставами для зміни чи скасування постанови судді , не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль