Справа № 355/2358/24
Провадження № 3/355/41/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184906 який надійшов від ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київської області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця міста Києва, який має вищу освіту, працюючого лікарем дільничної лікарні ветеринарної медицини, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, проживаючого у АДРЕСА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що 29 листопада 2024 року о 17 годині в селищі Баришівка по вулиці Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FIESTA держаний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Правопорушник ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що він 29 листопада 2024 року у вечорі відвіз звіт до ветеринарної лікарні. Повертаючись до дому його зупинили працівники поліції вказавши на технічні недоліки автомобіля, оскільки не горіла світло у лівої фари у режимі ближній світ за що була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Під час спілкування з працівниками поліції один з них звинуватив його у знаходженні в стані алкогольного сп`яніння, запропонував за допомогою спеціально технічного засобу алкотесту Драгер пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на, що він дав згоду. Продуваючи трубку «Драгер» нічого не показував, поліцейський де кілька разів міняв трубку і він знову її продував. У зв`язку з чим йому було запропоновано їхати до міста Бориспіль до лікарні, щоб пройти там медичний огляд на стан вживання алкогольних напоїв. У свою чергу він запропонував поїхати до найближчої лікарні у селищі Баришівка, де вони і знаходились в якої також маються відповідні умови та прилади для встановлення вживання алкоголю водіями. Однак працівники поліції не погодились, пояснив присутнім свідкам, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. В протест цього він не підписав складений протокол. Спілкування та оформлення поліцейським документів тягнулося протягом 3-х годин. Стосовно свідків він зробив зауваження працівникам поліції, які під диктовку пропонували написати пояснення. Після його заперечень, працівник поліції розірвав пояснення сам написав їх та дав підписати свідкам.

Під час судового засідання правопорушником ОСОБА_1 було надано клопотання про закриття провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в якому він просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, своє клопотання він обґрунтовує тим, що після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та відеозапису він звертає увагу на те, що не відображений сам факт його керування транспортним засобом. Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є об`єктивною стороною правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Він не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Представник поліції як слід з відеозапису причину технологічної неможливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціально технічного пристрою алкотесту Драгер не пояснив. Додатково не пропанував пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Свідок ОСОБА_2 в своїх поясненнях, вказав, що в нього не було всіх ознак алкогольного сп`яніння. З матеріалів відеозапису відсутня безперервна відеофіксація, а лише є певні нарізки відеозапису, що ставить під сумнів правильність проведення огляду.

Вислухав пояснення правопорушника, було досліджено протокол про адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №184906 від 29 липня 2024 року, копія постанови №2252 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3572137 від 29 листопада 2024 року, картка обліку адміністративного правопорушення від 29 листопада 2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції де вказано результат огляду «відмовився», письмові пояснення самого правопорушника ОСОБА_1 ..

З пояснення свідка ОСОБА_2 слід, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, зробив спробу пройти однак результату отримано не було, повторно пройти відмовився, оскільки мова на якою була виконана надпис на тесті була російською. Сп`яніння він не вбачав, однак від ОСОБА_1 був запах алкоголю.

З пояснень свідка ОСОБА_3 слід, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоалколізатора, а також відмовився пройти медичний огляд у медичному закладі.

Судом був здійснений перегляд відеозапису як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення «технічний засіб відеозапису портативний відеореєстратор» з якого видно уривки запису події, де які з них тривають кілька секунд , хвилин і не відображають повної картини того, що відбулося. Однак з уривків слід, що правопорушник проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціально технічного пристрою алкотесту Драгер, який йому запропонував поліцейський. Стосовно підпису до пояснень з уривку відеозапису видно, що свідок ОСОБА_3 сидить в салоні автомобіля, була запрошена поліцейським, який надав аркуш папіра і та не читаючи підписує його, обурюючись за довге її тримання з батьком в якості свідків. Стосовно підпису до пояснень з уривку відеозапису слід, що пояснення ОСОБА_2 збігаються з письмовими поясненнями, які він особисто зачитує та підписує.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП слід, що під керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи надані докази слід прийти до висновку, що посадовою особою, яка оформляла на свій розсуд факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було надано переконливих доказів, які б відповідали об`єктивної та суб`єктивної стороні події за фактом якої наступає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин слід вважати, що відсутні докази які підтверджують складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п.1ч.1.ст. 247, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду Сергій ЧЕХОВ