Справа № 524/1275/19
Провадження 3-в/524/33/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Санакоєвій Н.Р.

за участю: представника органу з питань пробації Кравченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л. про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 року до Автозаводського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Полтавській області надійшла на виконання постанова суду від 03.05.2019 року відносно громадянина ОСОБА_1 .

21.05.2019 року до Автозаводського РВ філії ду «Центр пробації» в Полтавській області надійшла на виконання постанова суду від 03.05.2019 року відносно громадянина ОСОБА_1 . Постанова про притягнення до адміністративного правопорушення виносилася Автозаводським районним судом м. Кременчука без участі порушника.

21.05.2019 року громадянину ОСОБА_1 направлено виклик на 27.05.2019 року, за викликом не з?явився. Відповідно до п.13.10 розділу XIII Наказу Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», 27.05.2019 року був направлений повторний виклик на 29.05.2019 року, за яким останній знову не з`явився.

29.05.2019 року на підставі п.13.10. Наказу 474/5 Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року були направлені запити до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради, Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчуці, Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області для перевірки факту проживання за адресою, яка вказана в постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.05.2019 року. 12.07.2019 року були направлені повторні запити на підставі п.13.10. Наказу 474/5 від 19.03.2013 року.

09.07.2019 року надійшло повідомлення з Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці про те, що згідно виконавчого документа порушник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

16.08.2019 року надійшла відповідь з Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради про те, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

13.11.2019 року під час перевірки за місцем проживання порушника: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за вказаною адресою проживає громадянка ОСОБА_2 , яка придбала квартиру 4 роки тому у громадянки ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_1 остання бачила лише один раз, його місцезнаходження їй невідоме.

25.11.2019 року інспектором був здійснений вихід за адресою реєстрації порушника: АДРЕСА_2 під час якого громадянка ОСОБА_3 , яка являється магір?ю порушника, повідомила, що її син дійсно проживає за вищевказаною адресою але надавати будь які письмові пояснення категорично відмовилась.

Зобов?язалась передати ОСОБА_1 про необхідність явки до Автозаводського РВ на

27.11.2019 року. За викликом не з`явився.

10.06.2020 року на підставі п.13.10. Наказу 474/5 були направлені запити до Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради, Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці, Кременчуцького ВІ ГУНП в Полтавській області для перевірки факту встановлення місця проживання порушника.

21.07.2020 року надійшло повідомлення з Автозаводської РДА згідно якого громалянин ОСОБА_1 значиться знятим з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 02.07.2020 року.

07.08.2020 року надійшло повідомлення з Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці квартал 274, буд. 4, кв. 8. про те, що згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

13.08.2020 року під час телефонної розмови громадянин ОСОБА_1 повідомив, що на даний час в м. Кременчуці не має постійного місця проживання, місцеперебування повідомити відмовився.

З метою отримання необхідної інформації про можливе місце перебування порушника були проведенні додаткові заходи та направлялися запити до медичних установ, слідчих ізоляторів, за місцем мешкання порушниці передбаченого п. 13.11 Порядку. З?ясувати факт місцезнаходження ОСОБА_1 після додаткових вищезазначених заходів, не виявилось можливим.

07.09.2020 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надсилалось подання щодо вирішення питань, пов?язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 17.09.2020 року постановою Автозаводського районного суду в задоволенні подання було відмовлено.

06.10.2020 року до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці надсилались матеріали перевірки встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_1 для вирішення питання про оголошення в розшук. 23.11.2020 року надійшло повідомлення з Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці про те, що 19.11.2020 року державним виконавцем до Автозаводського районного суду м. Кременчука направлено подання про оголошення боржника в розшук.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.12.2020 року подання головного державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці про розшук боржника задоволено. Виконання ухвали покладено на Кременчуцький ВП ГУНП в Полтавській області

26.05.2021 року, 29.10.2021 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надсилались подання щодо вирішення питання, про давність виконання судового рішення.

29.06.2021 року, 16.11.2021 року постановами Автозаводського районного суду м.Кременчука в задоволенні подання було відмовлено.

За викликами до Автозаводського РВ порушник не з`являвся. За адресою вказаною в постанові суду не проживає.

25.04.2022 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надсилалось подання щодо вирішення питань, пов?язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 10.05.2022 року постановою Автозаводського районного суду в задоволенні подання було відмовлено.

Згідно повідомлення з Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці відсутня інформація про заведення розшукової справи відносно ОСОБА_1

29.08.2022 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надсилалось подання щодо вирішення питання, про давність виконання судового рішення. 07.10.2022 року постановою Автозаводського районного суду в задоволенні подання було відмовлено.

14.03.2023 року громадянин ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами відбування адміністративного стягнення. Порушнику було видано направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт. У зв?язку з воєнним станом введеним в Україні, ОСОБА_1 було відмовлено.

Під час телефонної розмови громадянин ОСОБА_1 повідомив, що наміру ухилятися від відбування адміністративного стягнення не має. Проте зі станом здоров?я наразі не має можливості, потребує постійного лікування та хірургічного втручання.

22.08.2024 року громадянин ОСОБА_1 , за допомогою мобільного застосунку, надав копії медичних довідок про стан здоров?я. Згідно мультизрізової компютерної томографії висновок: МСКТ - ознаки критичного стенозу поверхневої стегнової артерії правої нижньої кінцівки. Оклюзія поверхневої стегнової артерії лівої нижньої кінцівки. Субкритичний стеноз підколінної артерії лівої нижньої кінцівки.

На підставі висновку лікаря-хірурга громадянину ОСОБА_1 поставлений діагноз - облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок (паталогія, яка розвивається роками і при відсутності терапії може призводити до некрозу і значного зниження рухливості).

24.03.2025 року надійшло повідомлення із Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області . що було встановлено місце знаходження ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 .Також під час спілкування з ОСОБА_1 був встановлений контактний номер його телефону НОМЕР_1 .

28.04.2025 року під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив , що пам`ятає про необхідність відпрацювання адміністративного стягнення у виді суспільно корсиних робіт , про те на данний час має проблеми із здоров`ям та проходить лікування . Про що , за допомогою мобільного застосунку , надав підтверджуючу медичну довідку та додатково повідомив , що формлює групу інвалідності у зв`язку із захворюванням .

У зв?язку з вищевикладеним громадянин ОСОБА_1 має проблеми зі здоров?ям, які перешкоджають відпрацюванню адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт є неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп?яніння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУПАП, законодавства України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов?язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2018 року зазначив, що український уряд визнав кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містять поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R(91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов?язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі XII «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентуе звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням, на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

У п. 3.4. і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, мольно о менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов?язкових я покаран:

1 ???закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2 ???не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3 ???не вчинення нею нового злочину, а не кримінального проступку.

Відповідно до ст.304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов?язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із кримінальним законодавством та судовою практикою (справа № 524/452/20 Автозаводського районного суду м. Кременчука, справа № 536/593/19, № 536/1993/18 Кременчуцького районного суду Полтавської області, справа № 537/5865/21 Крюківського районного суду м. Кременчука), дає підстави вважати, що строк давності виконання 1 постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.05.2019 року набрала законної сили 14.05.2019 року.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 304,305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, начальник Автозаводського РВ ДУ "Центр пробації" в Полтавській області, ОСОБА_4 просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.05.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Суд вислухавши представника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Кравченко А.В., яка підтримує подання, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л.. не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статей 1, 8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Вирішуючи порушене у цій справі питання, відповідно до цього принципу, суд враховує, що згідно зі ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, тобто цей нормативно-правовий акт не містить положень, які б дозволяли суду звільнити від відбування покарання особу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання цієї постанови.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява №17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03). Також Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Надточий проти України» від 15.05.2018 року зазначив, що український уряд визнав кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч.3 ст.80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

В матеріалах особової справи №16-2019 р. наявна ухвала Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.12.2020 року, із якої вбачається, що ОСОБА_1 оголошений в розшук (а.с.78 особової справи №16-2019 р.).

Подання та матеріали особової справи №16-2019 р. не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 не вчинено нового правопорушення з моменту набрання постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.05.2019 року законної сили і до моменту звернення органом пробації із поданням до суду, що є безумовною підставою переривання обчислення строку давності відповідно до положень ч.4 ст.80 КК України.

Також в матеріалах особової справи №16/2019 на аркуші 197 міститься консультативний висновок судинного хірурга відносно стану здоров`я ОСОБА_1 від 18.03.2025 року , але в ньому не зазначено , що ОСОБА_1 має медичні протипоказання, які не дозволяють йому виконувати призначені суспільно корисні роботи, також в матеріалах особової справи та подання не міститься висновок лікарсько- консультативної комісії про те , що ОСОБА_1 за станом здоров`я є непрацездатним і не може виконувати суспільно корисні роботи і відсутня документи підтверджуючі той факт, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 або 2 групи , яким згідно вимог ст. 31-1 ч.3 КУпАП не призначаються суспільно - корисні роботи.

На підставі викладеного, ст.ст.23, 298, 304, 305 КУпАП, ст.80 ч.3,4 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л.. про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 відмовити

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА