Справа № 276/760/25
Провадження по справі № 3/276/294/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 07.02.2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

19.04.2025 року о 16 год. 18 хв. в с. Волянщина, вул. Центральна, 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою Аlcotest Drager 6810, результат огляду 1,98 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 27.05.2025 року та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 22.05.2025 року, про причину неявки суд не повідомив. Він достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, однак, незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 2.9.«а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За частиною 1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена доказами, доданими до матеріалів справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №305493,в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою Alcotest Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,98 проміле;

- чеком Drager від 19.04.2025 з результатом тестування ОСОБА_1 1,98 проміле;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4540183, згідно якої ОСОБА_1 19.04.2025 року о 16 год. 18 хв. скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу;

- копією постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 07.02.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення;

- відеозаписом події, що відбулась 19.04.2025 року за участю ОСОБА_1 , що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №305493.

Усі перелічені докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Із довідки поліцейського СРПП ВП №4 Житомирського РУП Бондарчук Л. вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до даних ІПНП в розділі «Пошук посвідчення водія» посвідчення водія не отримував у ТСЦ.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, санкцією статті передбачено накладення на водіїв штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч.2 ст.130 КУпАП, а тому до порушника підлягає застосуванню адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а транспортний засіб у приватній власності порушника не перебуває, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.2 ст.130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, в порядку ст.308 КУпАП копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Д.О. Бобер