ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Петрички О.Є., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 18.11.2024 року о 18 годині 00 хвилин на автошляху 05-14 Добропілля-Лиман 86 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, звужені зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2,5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисником Петричкою Д.О. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та повідомленим належним чином на 09.01.2025 року. Вказує, що ОСОБА_1 02.01.2025 року отримав травму на фронті, та з 07.01. по 21.01.2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, можливість реалізації права апеляційного оскарження та його строк виникають і обчислюються саме з дня винесення постанови та не пов`язані з днем отримання копії судового рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення призначену на 09 січня 2025 року за відсутності сторін та не повідомив сторони про час та місце розгляду справи, тим самим позбавивши їх права надати пояснення, заперечення або інші матеріали.

Апеляційним судом були виправлені допущені судом першої інстанції порушення, у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 та його захисника Петрички О.Є. на доступ до правосуддя. Їм була надана можливість взяти участь у судовому засіданні, надати пояснення, заявити будь-які клопотання та скористатись всім обсягом прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, пропущений захисником Петрички О.Є. строк апеляційного оскарження підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції позбавив їх права на участь в судовому засіданні

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, виконання нею запропонованого огляду та сам факт відмови.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Суддя правильно оцінив кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Петричко О.Є., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Петрички О.Є. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя