ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/664/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Патяка А.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Патяка А.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 24 листопада 2024 року о 01.13 годині в смт. Комишуваха по вул. Богдана Хмельницького 88Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Патяк А.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом порушенні норми процесуального та матеріального права, а оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначив, що з відеозапису, наявного в матеріалах справи, не вбачається, що саме ОСОБА_1 24 листопада 2024 року об 01 год. 13 хв. перебував за кермом будь-якого транспортного засобу.

Посилається на те, що сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час. Крім того, відеозаписом події зафіксовано як ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування автомобілем Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначив, що факт не керування транспортним засобом ОСОБА_1 може засвідчити свідок ОСОБА_2 , який перебував в салоні вищевказаного автомобіля.

Наголосив, що не дивлячись на наявність його заяви, як захисника Головченка О.І. про відкладення судового засідання, суд проігнорував вимоги ст. 268 КУпАП та розглянув справу по суті із постановленням судового рішення. Разом із цим, судом не розглянуто по суті клопотання сторони захисту про виклик до суду свідка ОСОБА_2 . Отже вважає, що судом порушені права ОСОБА_1 на захист.

Стверджує, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушення не доведена жодним доказом.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Перед початком судового засідання, захисник ОСОБА_1 адвокат Патяк А.С. звернувся до апеляційного суду з письмовим клопотанням про зупинення провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби або до закінчення воєнного стану.

У судовому засідання апеляційного суду, адвокат Патяк А.С. підтримав апеляційну скаргу та клопотання про зупинення провадження в справі, просив їх задовольнити. Крім того, заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 .

Розглянувши клопотання адвоката Патяка А.С. про зупинення провадження в справі, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника адвоката Патяка А.С., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази в даній справі.

Отже, з урахуванням присутності захисника ОСОБА_1 адвоката Патяка А.С. під час апеляційного перегляду справи, який має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в даній справі.

Щодо заявленого клопотання адвоката Патяка А.С. про виклик свідка ОСОБА_2 , то суддя апеляційного суду відмовляє у його задоволенні, оскільки наявні в справі письмові докази та відеозапис події є достатніми для формування позиції з приводу складеного ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Патяка А.С., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПРР1 № 180840 від 24 листопада 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест не проводився у зв`язку із відмовою. (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР. Результати огляду: огляд не проводився у зв`язку із відмовою (а.с. 4),

- відеозаписом події (а.с. 8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника, що відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом, який долучений до протоколу, зафіксовано рух транспортного засобу Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , його зупинку на проїзній частині дороги в період дії комендантської години. З моменту підходу поліцейських до зупиненого автомобіля, що складає кілька секунд часу, транспортний засіб здійснює певні похитування, які притаманні переміщенню особи в салоні автомобіля. Поліцейським встановлено особу водія, який перемістився на заднє пасажирське сидіння. При цьому, водій ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем та не вказує, що керування здійснювала інша особа. Встановлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством прядку, ОСОБА_1 надав відмову.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та місці за сприйнятих даних з відеоматеріалу не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення судового засідання, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати, що суддею районного суду було розглянуто клопотання адвоката Патяка А.С. про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 та з урахуванням вимог КУпАП, вмотивовано відмовлено в його задоволенні.

Щодо залишення судом першої інстанції без задоволення клопотання сторони захисту про виклик свідка, то суддя апеляційного суду зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком. Слід зазначити, що наявні в справі письмові докази є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 с. 130 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Патяка Андрія Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/12161/24