Номер провадження: 33/813/1351/25
Номер справи місцевого суду: 522/7933/25
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року накладено на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост.ст.212-21 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн. 00 коп. На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 29.05.2025 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Бриленко Костянтин Борисович подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копію оскаржуваної постанови отримано захисником апелянта 22.05.2025 року. Зцих підстав апелянт просить поновити строк.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Приморського районного суду міста Одеси у даній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 212-21 КУпАП ухвалена місцевим судом 13 травня 2025 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду 29.05.2025 року.

Тобто, вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду подана скаржником до суду з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

З тексту оскаржуваної постанови виходить, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема, з адміністративних матеріалів за складеним протоколом про адміністративне правопорушення №50-33/804 від 21 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ст.212-21 КУпАП, які надійшли до суду від НАЗК, міститься пояснення ОСОБА_1 щодо складення відносно нього протоколу від 05.03.2025 року, в яких останнім викладено обставини стосовно інкримінованого правопорушення, а також неможливості прибути на виклик до органу який склав протокол, у зв`язку з перебуванням закордоном.

Тобто, ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення №50-33/804 від 21 березня 2025 року.

Згідно довідки про доставку електронного листа, судову повістку про виклик до судового засідання призначеного на 13.05.2025 року, було доставлено ОСОБА_1 21.04.2025 року, на офіційну електронну адресу останнього, а також на номер телефону у додаток «Вайбер».

Згідно відомостей з ЕДРСР, постанова судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року, була надіслана судом: 14.05.2025, зареєстровано: 15.05.2025, забезпечено надання загального доступу: 16.05.2025.

Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, копія оскаржуваної постанови захисником апелянта отримана 21.05.2025 року.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, захисник апелянта зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримано 22.05.2025 року, і з цієї дати просить рахувати початок десятиденного строку на подання апеляційної скарги, однак посилання на дату отримання копії постанови як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її отримання.

Крім того, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не міститься обґрунтування поважності причин пропуску строку, зважаючи на те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 212-21 КУпАП, дату судового засідання на якому ухвалювалось рішення за наслідками судового розгляду, а також те, що згідно витягу з договору про надання правової допомоги № 23/09/2024/АО-Б, вказаний договір було укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Бриленко К.Б. про захист прав та законних інтересів останнього в Приморському районному суді міста Одеси та Одеському апеляційному суді - 23.09.2024 року, тобто завчасно забезпечено можливість отримати оскаржувану постанову та подати апеляційну скаргу.

Також, зазначаючи в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження як на підставу для такого поновлення лише дату отримання захисником копії оскаржуваної постанови - 22(21).05.2025 року, захисник не вказує, коли, і при яких обставинах, адвокату Бриленко К.Б. стало відомо про наявність оскаржуваної постанови або коли ОСОБА_1 йому про це повідомив, або інші причини які завадили вчасно подати апеляційну скаргу, зважаючи на те, що як вищезазначено ОСОБА_1 було достеменно відомо про дату судового засідання на якому ухвалювалось рішення за наслідками судового розгляду, для перевірки вказаних обґрунтувань апеляційним судом.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник апелянта не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

За таких підстав, оскільки в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, відсутні посилання на поважність пропуску такого строку, апеляційний суд позбавлений можливості для перевірки їх та надання відповідної оцінки.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Апеляційний суд наголошує, що попри те, що конституційне право звернення до суду є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За таких підстав, враховуючи, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не надав на їх підтвердження належних та достатніх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Бриленку Костянтину Борисовичу слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бриленка Костянтина Борисовича на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 травня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе