Справа № 159/3847/25
Провадження № 3/159/1911/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, яка надійшла від Ковельського РУП ГУНП України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року, було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 184 КУпАП, повторно у період часу з 03.06.2025 року по 04.06.2025 року в АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не створює належних умов для їх життя, навчання та розвитку, залишила дітей без нагляду, чим порушила ст.ст. 8,12 Закон України «Про охорону дитинства», вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала частково та зазначила, що в дійсності у період часу з 03.06.2025 року по 04.06.2025 року в АДРЕСА_1 , була відсутня за місцем проживання. Просила суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена матеріалами справи, зокрема: письмовою заявою ОСОБА_4 від 03.06.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 03.06.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05.06.2025 року; Актом обстеження умов проживання; постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2025 року, іншими матеріалами справи.

В той же час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній ставиться у вину те, що 05.06.2025 року ОСОБА_1 , перебувала за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння, чим через свій стан не здійснювала та не могла здійснювати догляд за дітьми, однак особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення не долучено до матеріалів справи доказів, що 05.06.2025 року ОСОБА_1 , перебувала за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином виникають обгрунтовані сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 05.06.2025 року за місцем проживання.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 05.06.2025 року за місцем проживання не доведений.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про можливість, необхідність та достатність застосування до винної адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуП. Ю. Бойчук