ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1613/25 Справа № 183/3398/25 Суддя у 1-й інстанції - Краснокутський С. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Хараїм Ольги Валеріївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника в режимі відеоконференції Хараїм О. В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 07 грудня 2024 року о 00 год. 40 хв., в с. Знаменівка, вул. Павлоградська, 47, Новомосковського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб, чим порушив п.2.5. ПДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд поверхнево розглянув справу без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. Зі слів ОСОБА_1 вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі він не відмовлявся. Вказане свідчить про недотримання встановленого законом порядку огляду, порушення ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року №1103, п.п. 6,7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, що прямо вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що подія мала місце 07 грудня 2024 року, проте протокол був складений лише 05 квітня 2025 року, тобто майже через 4 місяці з дня дати інкримінованого правопорушення. В той час як згідно з вимогами КУпАП протокол у разі його оформлення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у двох примірниках, один з яких вручається особі. Вказане свідчить про грубе порушення при оформленні адміністративних матеріалів та вказують на недопустимість протоколу як доказу, що залишено поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, захисником було подано заяву з метою внесення її даних та надання доступу до підсистеми Електронний суд по даній справі, однак станом на дату подання апеляційної скарги стороні захисту матеріали справи не відкриті, в ЄДРСР постанова також не опублікована.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні 16 червня 2025 року ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити. Також пояснив, що котив мопед та не керував ним, коли під`їхали працівники поліції, в стані сп`яніння не перебував, при ньому протокол про адміністративне правопорушення поліцейський 07 грудня 2024 року не складав та сказав, що направить його поштою, пізніше поліцейський приїжджав до нього додому та взяв його дані, при цьому протокол при ньому не складав та відповідно не вручав. Зазначив, що підписи в протоколі та поясненні не його і він нічого не підписував, на відеозаписі також не він і пояснення не писав.

В судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №291478 від 05.04.2025, рапорті поліцейського, направленні на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 після повідомлення йому поліцейським про наявність в нього ознак сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення з огляду на допущені поліцейським встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Такі ж правила проведення огляду водіїв регламентовані і в постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі Порядок), зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який складений 05 квітня 2025 року о 13 год 25 хв, 07 грудня 2024 року о 00 год. 40 хв., в с. Знаменівка, вул. Павлоградська, 47, Новомосковського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб, чим порушив п.2.5. ПДР.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який триває менше двох хвилин, зафіксовано, як працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чому він не зупиняється, повідомляє про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовляється, після чого поліцейський повідомляє йому, що у разі відмови буде складено протокол ймовірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП та питає чи буде ОСОБА_1 отримувати протокол, після чого просить надати відомості про його адресу мешкання та зазначає, що протокол прийде йому додому за місцем проживання. При цьому повідомив про відсторонення його від керування транспортним засобом, вказавши йому мопед зараз покотили.

Разом з тим, на відеозаписі не зафіксовано і не роз`яснений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, наслідки відмови від його проходження, а також його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, подія мала місце 07 грудня 2024 року о 00 годині 40 хвилин, а протокол про адміністративне правопорушення складений лише 05 квітня 2025 року о 13 годині 25 хвилин, що не узгоджується з вимогами ст. 254 КУпАП, відповідно до яких протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З іншого долученого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено як 05 квітня 2025 року о 13 год 26 хв працівник поліції друкує протокол про адміністративне правопорушення та повідомляє, що прийде смс коли з`явитися до суду і повідомляє особі, що пояснення треба написати на окремому аркуші.

При цьому з даного відеозапису взагалі неможливо встановити особу, якій вручається протокол та яка його підписує, оскільки видно лише руки цієї особи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повідомив, що протокол не підписував та не писав жодних пояснень, поставлені в них підписи не його, копію протоколу також не отримував, а поліцейський, який приїжджав до нього додому, взяв лише його особисті дані та в його присутності не складав документи, при цьому особа, яка зафіксована на цьому відеозаписі - не він.

Окрім зазначеного, в матеріалах справи наявні письмові пояснення від ОСОБА_1 , відповідно до яких він пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу повідомив працівникам поліції анкетні дані іншої особи - громадянина ОСОБА_2 , оскільки при собі документів не було, проте як зазначив ОСОБА_1 в судовому засіданні цих пояснень він не писав та не підписував. Крім того, з відеозапису, як зазначено вище, неможливо встановити особу, якій поліцейський повідомляв про необхідність надати письмові пояснення на окремому аркуші.

Таким чином, наявні докази свідчать про здійснення працівниками поліції дій, які суперечать Інструкції та ст.ст. 254, 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, хоча і є доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, проте він складається, виходячи з тих обставин, які працівник поліції вважає встановленими і не має на перед встановленої сили.

В матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення і долучених до нього вказаних відеозаписів, наявний рапорт поліцейського, який складений 05 квітня 2025 року та відповідно до якого 05 квітня 2025 року під час несення служби в с. Знаменівка на водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому рапорт поліцейського сам по собі без узгодження з іншими доказами в сукупності не може бути допустимим доказом в підтвердження вини особи.

Інші докази у справі, зокрема акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на який послався суд першої інстанції та в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, те, що ОСОБА_1 від огляду відмовився, на переконання апеляційного суду, є неналежним доказом у справі, оскільки протокол складений за порушення п. 2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, при цьому в акті відсутній його підпис та як встановлено, останній взагалі не підписував документи і в його присутності їх не складали. За таких обставин, які саме процесуальні дії зафіксовані даним актом та які доказові відомості він має судом першої інстанції у рішенні не обґрунтовано, оскільки за змістом п. 10 Розділу ІІ Інструкції такий акт огляду складається тільки у випадку проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння (п. 10 Розділу ІІ Інструкції).

У цій справі огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, тому вищезазначений акт огляду не має доказового значення.

Аналізуючи докази, наведені в оскарженій постанові та досліджені в судовому засіданні апеляційного суду, суд не може дійти обґрунтованого висновку, який би спростовував версію захисту. Для доведення винуватості особи недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Апеляційний суд зважає на те, що Європейський суд з прав людини для застосування гарантій Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які стосуються кримінально-правових аспектів, напрацював три критерії, на основі яких провадження можна вважати „кримінальним, а саме юридичну кваліфікацію відповідного правопорушення в національному законодавстві, саму природу такого правопорушення, а також характер і ступінь суворості покарання [рішення у справі „Engel and оthers v. the Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), § 82, § 83].

ЄСПЛ у рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції. Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Проте, встановлені апеляційним судом обставини викликають сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти свідчать про недопустимість та недостатність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в межах даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому її слід задовольнити, постанову місцевого суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Хараїм Ольги Валеріївни задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун