ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4239/23 Головуючий суддя І інстанції Чижиченко Д. В.
Провадження № 33/818/14/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПОСТАНОВА
04 червня 2025 року
Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України,-
Як встановив суд 4 липня 2023 року о 02-10 год. в м. Харкові, вул. Семінарська, 63А водій ОСОБА_1 керував ТЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів.
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД відмовився під відеофіксацію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом допущено невідповідність висновків фактичним обставинам справи.
Зокрема вказує, що судом перебуває на обліку з лікаря-психіатра, що на його думку є медичним критерієм неосудності.
Назване на думку автора апеляційної скарги підтверджується доданою до неї медичною документацією.
Також, в обґрунтування своєї вимоги про скасування оскаржуваної постанови суду посилається на те, що він не має роботи, а відтак не зможе сплатити призначений штраф.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 завчасно неодноразово викликався в судове засідання, повідомлявся за зазначеною в матеріалах справи адресою, у судове засідання не з`явився.
Згідно зворотного повідомлення «Укрпошти» поштове відправлення повернулось до суду апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Між тим, матеріали проваження свідчать про те, що ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього провадження про адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №226272 від 24.07.2023 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 24.07.2023 року о 03 год 00 хв. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», однак від проходження медичного огляду він відмовився;
- відеозаписами з місця події, а саме з бодікам 467873, 471098, 470926, 475952 від 24.07.2023 року;
- рапортом поліцейського УПП у Х/О Владислава Кушнаренка від 24.07.2023 року;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 24.07.2023;
Отже, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується сукупністю досліджених доказів по справі про адміністративне правопорушення, а отже порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.
При цьому, згідно наявного у матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 надав чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду, яку поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.
Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», правового значення для розгляду цієї справи не мають.
Доводи ОСОБА_1 про наявність у нього медичного критерія неосудності як одну підставу для закриття провадження у справі не є переконливими, так як долученими до апеляційної скарги довідками не підтверджується, що останній не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану, тобто перебував в неосудному стані.
Відтак, посилання апелянта на лише перебування його під наглядом лікаря-психіатра не спростовує висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Більше того, названий аргумент не кореспондується із наведеними далі посиланнями в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , на необхідність скасування оскаржуваної постанови саме з підстав відсутності у нього роботи, а відтак неможливості сплатити штраф.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя