Справа № 932/4925/25
Провадження № 3/932/1818/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Орчелота А.В., розглянув матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, продавчині «VAPE STORE», зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права згідно з ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП, -

за ч.1 ст.156КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №404047 від 25 березня 2025 року, відповідно до якого: ОСОБА_1 25 березня 2025 року близько о 14 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у магазині «VAPE STORE» здійснювала продаж електронних приладів для паління «Elf bar» без марки акцизного податку.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання телефонограми за номером телефону, вказаному в протоколі, яку вона отримала особисто, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надала.

До того ж, суд наголошує, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості участі в розгляді справи в режимі відеоконференції або шляхом забезпечення участі у справі захисника для захисту її інтересів під час даного судового розгляду, як і не була позбавлена можливості подати відповідні письмові пояснення по суті справи у письмовій формі.

Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останньої.

Згідно з положенням ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156КУпАП настає у разі здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251,252КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки працівника поліції, без конкретизації кому саме здійснювався продаж тютюнових виробів «Elf bar» без марок акцизного податку, матеріали справи не містять фіскального документу, який би підтверджував сам факт реалізації тютюнових виробів «Elf bar» без марок акцизного податку, не зазначено суму, до того ж суд критично ставиться до долучених письмових пояснень понятих, оскільки вони не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, тому надані суду докази не доводять, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювала діяльність, за яку передбачена відповідальність за ч.1ст.156 КУпАП, що виключає кваліфікуючі ознаки зазначеної частини статті Закону.

Разом з цим, зберігання у торгівельному приміщенні тютюнових виробів, не заборонено законом в розумінні диспозиції ч.1 ст.156КУпАП.

Надані суду фото світлини електронних сигарет, не приймаються судом до уваги, як доказ, оскільки, фото-таблиця додана до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам, що пред`являються до фотознімків місця події, а саме основним технічним вимогам, що пред`являються до фотографічних знімків та методичним і процесуальним особливостям оформлення зйомки, бо повинна відповідати певним вимогам процесуального, тактичного і технічного характеру, закріпленим нормативно-правовими актами діючого законодавства України на момент її складання.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення до протоколу не долучено.

Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі та/або відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Згідно з ч.1 ст.17Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розглядйого справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який …встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156КУпАП, а тому в її діях відсутні подія і склад цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на те, що «проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст.264КУпАП, що були у ОСОБА_1 , та згідно зі статтею 265КУпАП виявлені речі вилучені для тимчасового зберігання».

Однак, зазначені норми КУпАП регламентують порядок адміністративного затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, строки такого затримання, порядок проведення особистого огляду і огляду речей.

Порядок проведення огляду приміщення, в свою чергу, встановлює ст.237КПК України, і цією нормою передбачено, що огляд приміщення може проводити виключно слідчий або прокурор.

Таким чином, огляд магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Панікахи, буд. 15а був проведений не уповноваженою на це особою в порушення вимог як КУпАП, так і КПК України, а тому інформація (предмети, речі), отримані в результаті його проведення, є доказами, що отримані НЕ у визначеному законом порядку, тобто недопустимими, у зв`язку з чим вилученіпредмети необхідно повернути особі, у якої їх було вилучено.

Керуючись ст.ст.247,279,280,283,284КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу інкримінованогоадміністративного правопорушення.

Вилучені, 25 березня 2025 року предмети з магазину «VAPE STORE», розташованого за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Панікахи, буд. 15а, які зазначені в протоколі огляду від 25 березня 2025 року - повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпра А.В. Орчелота