Провадження номер 3/741/426/25
Єдиний унікальний номер 741/731/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25 червня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення (протокол серії ВАД № 456303) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

19 квітня 2025 року близько 19 год 00 хв в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї невістки гр. ОСОБА_2 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в ображанні потерпілої нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 погодилася з фактичними обставинами, зазначеними у протоколі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, пояснила, що про свій вчинок, який виник на побутовому рівні, шкодує, на майбутнє зробила для себе належні висновки, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають образи нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, що завдали психологічних страждань потерпілій особі.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 456307, 19 квітня 2025 року близько 19 год 00 хв в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї невістки гр. ОСОБА_2 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в ображанні потерпілої нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю. Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив психологічне домашнє насильство.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються:

- рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 22 квітня 2025 року (а. с. 8);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21 квітня 2025 року, від ОСОБА_2 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, просила прийняти міри та притягнути до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які 19.04.2025 р. ображали її нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою (а. с. 7);

- письмовим поясненням ОСОБА_2 , наданим поліцейському 21 квітня 2025 року (а. с. 5);

- письмовим поясненням ОСОБА_5 , наданим поліцейському 21 квітня 2025 року (а. с. 4);

- - копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_4 (а. с. 3).

Суд зазначає, що поведінка ОСОБА_1 у даному конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер та інтенсивність його дій, що встановлено з пояснень потерпілої ОСОБА_2 , безумовно спричинили їй емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за ознакою статі, та як наслідок завдали шкоди психологічному здоров`ю.

Разом з цим, згідно зі ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП суд ураховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, дані про особу винної, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь її вини у вчиненому, та з урахуванням сукупності наведених обставин, робить висновок про визнання дій ОСОБА_1 малозначними і можливе звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для його виправлення та досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

У відповідності з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 283 та 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА