Справа №: 302/741/25 Провадження № 3/302/292/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 рокус-ще Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Гренджа В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025 року), який надійшов з Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб.тел. НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30.05.2025 року, о 22-05 годин в с-щі Міжгір`я по вулиці Баланди водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen golf» номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом на сертифікованому приладі «Drager-6820», номер 00290, з результатом тесту 0,82 проміле, та своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючими ознаками якого є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечує та суду пояснив, 30.05.2025 року ввечері, близько з 20-00 годині він зі своєю родиною поїхав в гості до кумів ОСОБА_12, які проживають по вул.Ю.Баланди,10 в с-щі Міжгір`я. В гостях вони пили чай, спиртні напої він не вживав. Та о 22-00 годині він з родиною вирішили повертатися додому. Він сів за кермо автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4 , а його дружина ОСОБА_6 і малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістилися на задньому сидінні цього автомобіля. Біля будинку №3 по вул.Баланди сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його транспортного засобу «Фольксваген» та вантажівки «ЗИЛ» під керуванням ОСОБА_7 , який здійснив на наїзд на його автомобіль «Фольксваген», що зупинився. Внаслідок зіткнення, його легковий автомобіль відштовхнуло назад на декілька метрів та в салоні автомобіля малолітній син впав між сидіннями та почав сильно плакати. Він взяв сина на руки та почав його заспокоювати, поруч з ним знаходилася дружина ОСОБА_6 , яка дуже нервувала, оскільки злякалася за дитину. Прибігли сусіди, також ОСОБА_8 , який викликав поліцію та карету швидкої допомоги. Через 10 хвилин приїхали працівники поліції та невдовзі прибули медичні працівники, які надавали допомогу його дружині ОСОБА_9 якимись ліками, а дитину він заспокоював у себе на руках. Від госпіталізації вони відмовилися, та карета швидкої допомоги поїхала з місця ДТП. Працівники поліції двічі проводили його тестування на алкоголь, перший раз результат показав негативний, а другий виявився позитивним, показник був 0,82 проміле. Вважає такий останній показник тестування виявився після вживання ним заспокійливого спиртового настою валер`яни. Вказаний лікарський препарат йому принесла кума ОСОБА_10 , оскільки він дуже нервував у зв`язку з подією ДТП та постраждалою малолітньою дитиною, яка отримавши психологічний стрес.У вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вважає себе невинуватим, просить провадження у даній справі закрити за відсутністю складу вказаного правопорушення.

Захисник адвокат Гренджа В.Ю. в судовому засіданні подала клопотання та просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за підставами та обґрунтуваннями, наведеними у клопотанні та зазначає, що причиною направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння було саме вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , в якій останній та члени його сім`ї є потерпілими від ДТП. Та вказує, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 був дуже збуджений, перебував в шоковому стані та не міг себе контролювати, оскільки переживав за дружину та свого малолітнього сина, якому виповнилося 2,5 років. Через годину від події йому на фоні нервового стресу запаморочилося в голові, він зблід, тоді ОСОБА_12 надала йому ліки на спиртній основі, а саме настій валеріани, тому ОСОБА_1 вважає, що за цих підстав результат алкотесту, який був проведений повторно о 23-30 год. був позитивний. На цей час карета швидкої медичної допомоги вже покинула місце ДТП. Працівнику поліції, який складав протокол, ОСОБА_1 казав, що приймає заспокійливі ліки. До дорожньо-транспортної пригоди спиртні напої не вживав, так як усвідомлював, що має керувати транспортним засобом, перебуваючи в гостях з дружиною пив тільки чай з лимоном.

Захисник зазначає також про те, що ОСОБА_1 не показував жодних візуальних ознак перебування ним в стані алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з ротової порожнини не було, він поводив себе на час проведення алкотесту спокійно, був урівноважений, мало говорив, не хитався, руки не тремтіли, почервоніння очей та обличчя було відсутнє. Вважають що огляд водія ОСОБА_1 , який проводився о 23-30 год. проведений неналежно, оскільки як вказували у поясненнях ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_6 , її чоловік ОСОБА_1 приймає заспокійливі ліки. Поліцейський не виконав вимоги пункту 12 розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення щодо нього результатів» Інструкції, згідно якого у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Однак, поліцейський ОСОБА_13 не направив ОСОБА_1 до найближчого медичного закладу з метою виявлення або спростування ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , або перебування таким під впливом лікарських засобів, під час керування ним транспортного засобу о 22 год. 00 хв. 30.05.2025 року.

Також звертає увагу на наявні у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння виправлення щодо результату алкотесту та які виконані без будь-якого застереження, також відеофіксації складання цього акту поліцейським не надано, що викликає сумнів до зібраних ним доказів на ствердження вини ОСОБА_1 . Та захисник вважає, що докази, які надані поліцейським на ствердження вини ОСОБА_1 , є сумнівними, суперечливими щодо суті правопорушення, зазначеного в протоколі та спростовані показаннями в судовому засіданні свідків події та поясненнями поліцейського ОСОБА_13 . Захисник просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області. Та 30.05.2025 року близько о 22-00 годині на службу «102» надійшло повідомлення про ДТП та необхідність прибуття на вулицю Юрія Баланди в с-щі Міжгір`я. Він разом з напарником ОСОБА_14 через 10 хвилин прибули за вказаним викликом. На місці події побачили, що посеред проїзної частини дороги стоїть вантажний автомобіль «ЗИЛ», а навпроти нього - легковий автомобіль «Фольксваген». Та з урахуванням отриманих легковим автомобілем механічних пошкоджень, вбачалося, що вантажний автомобіль наїхав на легковий автомобіль марки «Фольксваген». На місці події водій ОСОБА_7 виявляв агресивну поведінку до водія ОСОБА_1 , тому додатково ще викликали два екіпажі поліції. Також на місце ДТП знаходилася карета швидкої допомоги, медичні працівники надавали допомогу ОСОБА_1 , оглядали його, а також його родину. Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, госпіталізованих до лікарні не було. На місці ДТП він відбирав пояснення від учасників пригоди, поліцейський ОСОБА_14 проводив заміри, та складав схему місця дорожньо-транспортної пригоди. Оформлення всіх документів по ДТП потребувало багато часу, а тому десь через годину після ДТП ним було проведено тестування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Вказаний огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у зв`язку із подією ДТП. Перед оглядом він продемонстрував ОСОБА_1 сертифікати відповідності на прилад газоаналізатор «Драгер». Потім ОСОБА_1 власноруч розпакував мундштук та почали проводити огляд. На неодноразові спроби продути у газоаналізатор, ОСОБА_1 не вдавалося у зв`язку з недостатнім обсягом видихаємого ним повітря. Після декілька таких спроб ОСОБА_1 пройшов тестування, та результат виявився позитивним, а саме прилад показав 0,82 проміле, тобто показник вказував на перевищення допустимої норми, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Також поліцейський ОСОБА_13 суду пояснив, що під час освідування на алкоголь ОСОБА_1 не вказував, що він вживав спиртовий настій валеріани саме після ДТП, лише у письмових поясненнях відображав, що вечорами перед сном такі вживає. Та відповідно доказів на підтвердження факту вживання ОСОБА_1 після ДТП алкогольних напоїв, лікарських препаратів ним встановлено не було, а тому у нього не було підстав для складання відносно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП. Після ознайомлення ОСОБА_1 з результатом тестування, останній не висловлював будь-яких заперечень проти показника газоаналізатора, у лікарню їхати не пропонував, роздруківку тесту підписав, зауважень на складений відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП не висловлював. Також свідок пояснив, що освідування на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 могло проводитися двічі, оскільки у перший раз тестування водій ОСОБА_1 міг не набрати достатньої кількості видихаємого повітря, а тому результат на дисплеї газоаналізатора взагалі не відображається. Після повторного освідування ОСОБА_1 після неодноразових спроб тестування, показник виявився позитивним, а саме 0,82 проміле, який відображено у роздруківці та ця роздруківка приєднується саме до певного протоколу із серійним номером, який складається відносно особи за ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_2 та близько о 22-00 год. 30.05.2025 року вона знаходилася у своєму будинку та почула дитячий крик, вибігла на вулицю та побачила, що навпроти входу до її дворогосподарства сталася дорожньо-транспортна пригода, зіткнулися легковий автомобіль, який стояв біля її огорожі та вантажний автомобіль «ЗИЛ», який стояв посередині дороги. Вона підійшла до дитини, яка була на руках у жінки, побачила, що всі живі, поруч з ними стояв ОСОБА_1 , який заспокоював дружину та дитину. ОСОБА_1 поводився адекватно, міцно стояв на ногах, брав на руки дитину. Також бачила біля автомобіля «ЗІЛ» ОСОБА_7 . На вулицю також виходили сусіди, бачила, що приїздила швидка допомога, декілька екіпажів поліції. Очевидцем ДТП вона не була, як проводилися освідування водіїв, не бачила, оскільки постійно на місці події не перебувала, неодноразово виходила та заходила у свій будинок. Вказує, що вона надавала дружині ОСОБА_1 медичний препарат у капсулах корвалмент, оскільки остання дуже нервувала. Також бачила, що ОСОБА_10 надавала ОСОБА_1 якісь ліки, які саме їй невідомо. Свідок вказала на ті обставини, що працівники поліції у витребували відеозапис події ДТП, який зафіксований на камерах зовнішнього спостереження, розташованих на її будинку навпроти входу до дворогосподарства.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 вони знаходяться в дружніх стосунках, він є кумом ОСОБА_1 та їх родина часто приїжджає до них у гості за адресою: АДРЕСА_3 . 30.05.2025 року родина ОСОБА_1 також знаходилися у них ввечері в гостях, спиртні напої вони не вживали, пили чай та близько о 22-00 годині вони поїхали додому. Через декілька хвилин, як ОСОБА_1 з дружиною та їх малолітнім сином виїхали з їх подвір`я, сталося ДТП, та внаслідок чого автомобіль «Фольксваген», яким керував ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, їх дитина сильно плакала, ОСОБА_17 дуже нервувала, переживала за сина, який знаходився на руках у ОСОБА_1 . На місце події він викликав поліцію та карету швидкої допомоги, медичні працівника підходили до ОСОБА_6 , оскільки у неї була істерика, також до дитини, оглядали їх. Після того як поїхала «швидка», через деякий час, десь півгодини, його дружина ОСОБА_10 надавала ОСОБА_18 заспокійливі краплі, які той випив, так як йому було погано, швидку допомогу повторно не викликали.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з ОСОБА_1 вони у дружніх стосунках, часто спілкуються, приїздять один до одного в гості та він є її кумом. Та ввечері 30.05.2025 року родина ОСОБА_1 приїхали до них у гості, їх діти гралися, а вони спілкувалися за столом, при цьому спиртні напої не вживали, пили лише чай. Близько о 22-00 годині ОСОБА_1 зі своєю дружиною ОСОБА_9 та малолітнім сином ОСОБА_19 почали збирати їхали додому. Коли виїхали на вулицю, через декілька хвилин почули шум, дитячий плач. Вона з чоловіком ОСОБА_16 вибігли на вулицю та побачили, що сталося зіткнення легкового автомобіля «Фольксваген», яким керував ОСОБА_1 та вантажного автомобіля «ЗИЛ», яким керував ОСОБА_7 . Її чоловік ОСОБА_16 викликав поліцію. На місці події малолітній ОСОБА_3 сильно плакав, ОСОБА_17 була знервованою, переживала за сина, який знаходився на руках у ОСОБА_1 . На місце події прибула швидка допомога, медичні працівника підходили до ОСОБА_6 , їх дитини, оглядали їх. Приблизно через 30 хвилин як поїхала карета швидкої допомоги, вона побачила, що ОСОБА_1 стає зле, він став блідий, тоді вона побігла додому, де у склянку з водою 50-70 мл. вона накрапала приблизно 60 капель спиртового настою валеріани, точну кількість сказати не може, майже пів флакона та надала випити цю рідину ОСОБА_1 , щоб він заспокоївся. Після вживання цієї настойки через деякий час ОСОБА_1 вже не нервував, заспокоївся та мав сонливий вигляд. Десь через півгодини до ОСОБА_1 підійшли поліцейські та бачила, як проводили його тестування на алкоголь. Результат виявився позитивним. Також їй відомо, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Про те, що у зв`язку з дорожньою пригодою не можна надавати учасникам ДТП лікарські припарати на спиртній основі, вона не знала та, окрім того, інших заспокійливих ліків у неї в будинку не було, такий настій валеріани вживає її батько.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , у них є малолітній син ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всією родиною ввечері 30.05.2025 року вони поїхали у гості до кумів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , де вони пили чорний чай, їх дітки гралися. Там знаходилися до 22-00 години, а потім вирішили їхати додому. Коли виїхали на легковому автомобілі «Фольксваген» на грунтову дорогу, побачила, що їм назустріч їде вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , через декілька хвилин останній здійснив на наїзд на їх легковий автомобіль, яким керував її чоловік ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП їх малолітній син впав між сидіннями та почав сильно плакати. Вона дуже злякалася за його стан та здоров`я, оскільки дитина сильно плакала. Вибігли сусіди, викликали поліцію, швидку допомогу та по приїзду якої медичні працівники дали їй заспокійливі ліки. Через годину ОСОБА_10 принесла ОСОБА_1 настій валер`яни, оскільки той нервував, був блідий. Скільки крапель було у рідині, ОСОБА_22 не казала. Коли ОСОБА_1 випив настойку, через деякий час він став спокійним, майже сонним. Та десь через півгодини підійшов працівник поліції до її чоловіка ОСОБА_1 та почав його освідувати на стан алкогольного сп`яніння, результат показав позитивний. Також вказує свідок, що працівники поліції після ДТП освідували ОСОБА_1 на стан сп`яніння двічі, та перший раз прилад ніякого результату не показав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні надала показання, що вона працює лікарем психіатром, також виконує обов`язки лікаря нарколога КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» 5 років та як спеціаліст у цій галузі пояснює, що настій валер`яни призначають як заспокійливий, седативний препарат. У склад даного лікарського засобу входить 70 % етанолу. Вказаний препарат може вживатися дітьми у віці понад 12 років та дорослими особами. у дозуванні 15 крапель на 50 мл води або на цукор. У разі, якщо особа вживає надмірну дозу вказаного препарату, то ця людина буде виглядати блідою, сонливою, загальмованою. У разі вживання спиртової настойки валер`яни за декілька хвилин, чи півгодини безпосередньо до проходження особою тестування за допомогою газоаналізатора, то тест може показати позитивний результат. Та показник результату тесту буде залежати від властивостей організму, його ваги, віку, наповненості шлунку, також в залежності від кількості випитої настойки, та часу, який пройшов після її вжиття до освідування.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 302/741/25, дослідивши наявні у справі докази, відтворивши в судовому засіданні за участю всіх учасників справи надані суду носії інформації, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини у їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гренджа В.Ю., показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується наступними доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346713 від 30.05.2025 року, відповідно до якого поліцейським ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13. встановлено, що 30.05.2025 року, о 22-05 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_4 по вул.Ю.Баланди (вул.Чернишевського) в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестовим результатом на сертифікований прилад «Drager-6820» номер 00290, результат 0,82 проміле. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с.2);

- роздруківкою тестування на алкоголь за № 00290 від 30.05.2025 року, який проводився за допомогою приладу алкотестер «Drager-6820», відповідно до якого вбачається, що о 23-20 годині 30.05.2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник позитивний - 0,82 проміле. Роздруківка тесту підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, заперечень (а.с.2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних засобів, складеним інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13. 30 травня 2025 року та відповідно до даного Акту вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на газоаналгізатор «Drager-6820» тип 00290, результат тестування позитивний - 0,82 проміле. Вказаний Акт огляду підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду з результатом тесту (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.05.2025 року, які він підтвердив в судовому засіданні та з яких вбачається, що 30.05.2025 року близько о 22-00 год. за адресою: вул.Ю.Баланди в с-щі Міжгір`я він керував транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4 та рухався в сторону вул.І.Мазепи. Назустріч йому рухався автомобіль «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_24 . Він призупинився та почав приймати праворуч і зупинився, але водій вантажівки рухався прямо на нього, внаслідок чого він здійснив зіткнення з його транспортним засобом, а саме в ліве крило, ліву фару і його виїхало йому на капот. Внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Також ОСОБА_1 вказував, що окрім нього, в автомобілі знаходилися його дружина та малолітній син. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди син впав із заднього сидіння автомобіля. Також у поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з водієм ОСОБА_7 він знаходиться у неприязних відносинах та після даної пригоди останній почав йому погрожувати фізичною розправою. Також ОСОБА_1 вказує, що кожного вечора він приймає заспокійливий настій валер`яни, оскільки переживає дуже складний період в житті (а.с.4);

-письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 30.05.2025 року та з яких вбачається, що їдучи з дому на автомобілі марки «ЗИЛ» державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , вирішив проїхатися та подивитися як зробив автомобіль після ремонту. Ідучи на автомобілі о 22-08 год. 30.05.2025 року по вул.Баланди, йому назустріч почав їхати автомобіль марки «Фольксваген» по вузькій вулиці. Після чого з автомобіля «Фольксваген» вискочив водій і жінка з дитиною та почали на нього кричати (а.с.5);

-рапортом інспектора чергового ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Труш В.В. від 30.05.2025, з якого вбачається, що о 22-10 год. 30.05.2025 року зі служби «102» надійшло повідомлення заявника ОСОБА_16 про те, що о 22-08 год. 30.05.2025 по вул.Ю.Баланди, 10 с-ща Міжгір`я водій транспортного засобу «ЗИЛ» здійснив наїзд на легковий автомобіль «Фольксваген Гольф» та зі слів заявника, зробив це навмисно, ніхто з людей не постраждав (а.с.6);

-довідкою інспектора САП ВП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Сідей О., з якої вбачається, що ОСОБА_1 було видано 04.07.2023 року ТС 4645 посвідчення водія серії НОМЕР_6 (а.с.7,8);

-довідкою інспектора САП ВП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Сідей О., з якої слідує, що згідно бази даних ІП «Адмінпрактика» ІКС ІПНП України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.9);

-копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6820» зав. № АRSC-0040 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина (№П 51QM 1132 083 24), та з якого вбачається, що вказаний прилад 30.07.2024 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, дане свідоцтво чинне до 30.07.2025 (а.с.69);

-копією декларації про відповідність №1/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, згідно якої газоаналізатор Drager Alcotest 6820 відповідає класу ризику І з функцією вимірювання, згідно Додатку 2 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою КМУ №753 від 02.10.2013 року (а.с.70);

- копією декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки №СДІ-1723-ЗВТ, згідно якої газоаналізатор Drager Alcotest 6820 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що затверджений Постановою КМУ №94 від 13.01.2016 року (а.с.71);

- копією сертифікату перевірки газоаналізатора Drager типу Alcotest, Safety AG & Co. KGaA, який виданий 05.10.2017 року, та яким підтверджено відповідність застосовним вимогам Технічного регламенту, та та чинний до 05.10.2027 року (а.с.72);

- відтвореним в судовому засіданні за участю всіх учасників судового розгляду носієм інформації з відеозаписом подій від 30.05.2025, доданим до клопотання сторони захисту (а.с.18), та на якому розміщено один відеофайл «video ddec522e4a45f152d7922f-V» з камери зовнішнього спостереження будинку № 3 по вул. Баланди с-ща Міжгір`я та на відеофайлі відображено безпосередньо рух транспортних засобів (вантажного автомобіля «ЗИЛ» та легкового автомобіля «Фольксваген») одночасно з двох ракурсів (назустріч один одному) та о 22:07:38 годині 30.05.2025 року відбувається зіткнення вказаних транспортних засобів. Та з відеозапису вбачається, що у той час, коли легковий автомобіль рухається по своїй смузі руху, приймаючи максимально вправо, зупиняється, на нього здійснює наїзд вантажний автомобіль «ЗИЛ», який здійснює рух по середині дороги. Внаслідок зіткнення автомобіль «Фольксваген» відкинуло назад (а.с.18);

- відтвореними в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду носіями інформації у виді DVD-R диску з відеозаписом подій від 30.05.2025 року (а.с.10,53), на якому міститься п`ять відеофайлів формату 2025_0530_ та на яких безпосередньо відображено події після ДТП за участю водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , зокрема файл 2025_0530_223727, на якому містяться події щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_7 , результат якого є негативним (0,00 проміле), на відеофайлі 2025_0530_224103 відображено здійснені працівником поліції заходи по тестуванню водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та з яких вбачається, що на неодноразові спроби ОСОБА_1 (чотири рази) пройти освідування, прилад газоаналізатора не спрацьовує, оскільки обсяг видихаємого повітря у ОСОБА_1 є недостатнім для аналізу та в подальшому тестування не здійснюється, оскільки ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_6 продовжують конфлікт з водієм ОСОБА_7 ; на відеофайлі 2025_0530_232428 відображено події щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , в ході якого працівником поліції вручається ОСОБА_1 запакований мундштук, та останнім він самостійно розпаковується, далі працівником поліції неодноразово (15 разів) здійснюються заходи щодо фіксування показника видихаємого ОСОБА_1 повітря для аналізу, та за результатом освідування показник приладу газоаналізатора вказує на позитивний результат (0,82 проміле). Після проведення освідування, ОСОБА_1 стоїть поруч з працівником поліції та йому наочно демонструється на дисплеї вказаний показник тестування, проти результатів якого ОСОБА_1 жодних зауважень, заперечень, незгоди з цим показником не висловлює; на відеофайлі 2025_0530_235332 відображено оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП; на відеофайлі 2025_0530_235426 відображено події, відповідно до яких працівник поліції відбирає від ОСОБА_11 письмові пояснення, складають протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, на яких ОСОБА_1 ставить свій підпис. При цьому будь-яких зауважень, заперечень ОСОБА_1 щодо змісту оформлених пояснень, складеного протоколу відносно нього протоколу, не висловлює (а.с.10,53);

-носієм інформації у виді DVD-R диску з відеозаписами подій від 30.05.2025 року, який додатково наданий відділенням поліції № 2 на запит суду від 16.06.2025 року та відтворений в судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Гренджа В.Ю. та з вказаного носія інформації вбачається, що на ньому містяться шість відео файлів, на яких забрано події після ДТП за участю водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , та між якими відбувається на місці пригоди конфлікт, далі працівником поліції оформлюються письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.68).

Дослідивши у повному обсязі вищенаведені письмові докази, також відтворивши в судовому засіданні носії інформації з відеозаписами подій, суд вважає, що вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність, відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, під час провадження у справі відсутні та судом не встановлені.

Повно та всебічно оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9 «А» ПДР України, кваліфікуючими ознаками якого є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу, що чинний КУпАП не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу правопорушення на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу правопорушення, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року у справі № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності у справі безперервного відеозапису, тому що наданий відеозапис є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Суддя зазначає, що на відеозаписі зображена саме особа ОСОБА_1 , з яким працівником поліції проводиться тестування на виявлення чи відсутність алкогольного сп"яніння, при цьому відеозапис є чітким, з його змісту зрозуміло, що він стосується саме розглядуваних матеріалів та інкримінованого ОСОБА_1 правопорушенню.

Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків.

У свою чергу положення ст.251 КУпАП не забороняють і не обмежують суд, як орган влади, уповноважений у даному випадку досліджувати та оцінювати надані докази, покладати в основу судового рішення неповні, короткі відеозаписи. Навпроти, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Тому неповнота відеозапису з нагрудної камери не свідчить про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше, вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів примусу чи інших дій, які б могли призвести до порушення його прав та неправомірного складання протоколу.

Крім того, неповний обсяг відеозапису не стало перешкодою для сторони захисту в ідентифікації обставин та фактів, зафіксованих на ньому, та підтвердженні належності цього відеозапису до обставин саме даної справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наданий відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є належним та допустимим доказом.

Всі інші доводи захисника суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та на думку суду спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

За змістом п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Змістом наданого відеозапису подій від 30.05.2025 року доведено, що після пропозиції поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було пройдено після неодноразових спроб тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», за результатом проходження якого результат виявився позитивним (0,82 проміле), що стало підставою для оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія) Правила дорожнього руху не містять.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст.130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Отже, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Як вбачається зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 346713 від 30.05.2025 року ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Міжгірському районному суді Закарпатської області, вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 власноручно. Таким чином, ОСОБА_1 мав змогу виразити свою незгоду з обставинами, викладеними в протоколі та засвідчити письмово, однак цим правом не скористався та підписав протокол без жодних зауважень.

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст.256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Вказаний протокол підписано особою, що його склала, а також самим ОСОБА_1 (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 346713, він складений уповноваженою на те особою - інспектором ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_13., з дотриманням вимог ст.254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених статтею 256 КУпАП, підписаний ним.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим ст.256 КУпАП та Інструкції №1376.

Разом з тим, суд критично оцінює показання свідків сторони захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 з огляду на те, що вказані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_12 перебувають безпосередньо з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у дружніх стосунках, є кумов`ями, а свідок ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_1 , з яким з 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, тому суд вважає, що вищевказані свідки є заінтересованими особами в результаті розгляду даної справи, що викликає обґрунтовані сумнів у правдивості та об`єктивності їх показань.

Крім того, показання свідка ОСОБА_23 , яка працює лікарем психіатром та одночасно виконує обов`язки лікаря нарколога, судом до уваги прийматися не можуть, оскільки показання вказаного свідка базуються виключно на припущеннях, так як точних та достовірних відомостей стосовно кількості певного лікарського засобу седативної дії на спиртовій основі, якщо такій і вживався ОСОБА_1 на місці події 30.05.2025, обсяг рідини, в якій розчинений, індивідуальні особливості та властивості організму особи, яка цей препарат вживала (вага, тощо), також за який саме час (години, хвилини) до проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння такий препарат було вжито особою, суду надано не було та в ході допиту свідків таких даних не встановлено, а тому наведені вказаним свідком обставини є припущенням, власним судження, яке не може бути доказом у справі.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня, дієздатна особа, не міг не усвідомлювати вимог чинного законодавства, яким визначена заборона водієві керувати транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та зазначені вимоги ґрунтуються на приписах пункту 2.9 А Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху, повинен бути з ними ознайомлений.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм Закону держави Україна.

Також суд окремо звертає увагу на правові позиції Європейського суду з прав людини, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Тож, ОСОБА_1 , як і ті, хто реалізував своє право володіти автомобілями та їздити на них - погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Відповідно до Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, ратифіковану Українською РСР 25.04.1974 року, у всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Отже, Конвенцією передбачено, що максимальний рівень алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,5 проміле, тобто національним законодавством кожної країни визначається свій максимальний рівень, який не повинен перевищувати 0,5 проміле. Законодавством України передбачено, що рівень алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,2 проміле, що не суперечить вимогам даної Конвенції.

Проте, з проведеного поліцейським тестування ОСОБА_1 було виявлено у останнього рівень алкоголю у повітрі, що видихається за результатом 0,82 проміле, що у чотири рази перевищує допустимий рівень алкоголя

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин цієї справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - одне з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

При цьому суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346713 від 30.05.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено поліцейським ВП №2 ОСОБА_13. саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ВП №2 Хустського РУП ОСОБА_13. був упереджений при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . При цьому, судом відхиляються доводи сторони захисту про порушенням поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, тому що істотних порушень процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом не встановлено.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням п.2.9 «А» Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини справи, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, є доведеною та підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, відтвореними відеозаписами подій від 30.05.2025, які не викликають сумнівів у їх достовірності.

Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість поліцейського ОСОБА_13 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 346713 від 30.05.2025 року, судом не встановлено.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) всудовому засіданні представлено не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та те, що останнім не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його невинуватість, тому є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, відеозаписами подій від 30.05.2025 року, показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_13 , та вказані докази не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Невизнання ОСОБА_11 своєї винуватості в скоєнні інкримінованого правопорушення суд оцінює критично, як спосіб захисту останнього, оскільки вважає, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується вищенаведеними та дослідженими в ході судового розгляду справи письмовими доказами та розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне правопорушення. А отже, враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, яке скоєно у вечірній час доби, особу ОСОБА_1 , а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу положень ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , в ході розгляду даної справи судом не встановлено.

Суд, приймаючи до уваги характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, ступінь значної суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також суд враховує особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, який одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , 2022 року народження, при цьому на теперішній час ніде не працює, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, особою з інвалідністю не являється, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , який вину у вчинені інкримінованого правопорушення не визнав, вчинив суспільно - небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у вечірній час доби, та яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, оскільки таких даних матеріали справи не містять, та з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, а також відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , з урахуванням його матеріального та сімейного стану, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що безпосередньо передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1,130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_25 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_25 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі - 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: Отримувач - ГУК у Закарпатській області/Закарпатська обл. 21081300, код ЄДРПОУ - 37975895, рахунок - UA0007001, Банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО