Справа № 504/1195/25
Номер провадження 3/504/837/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли від ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Вільшанка Комінтернівського району Одеської області, інваліда ІІ групи, непрацюючого, перебуває в цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 27.08.2001р. Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області,

за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, ч.7 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2025 року о 10:43:00 с. Кошари вул. Вишнева 2224, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA який не зареєстрований з явними ознаками алкогольного сп`янінні а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та у медичному закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис на боді-камеру 000777. Чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачте ч.1 ст.130 КУпАП особу ОСОБА_1 відсторонено від керування т.з. чим порушив П.2.5.ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, 15.03.2025 року о 10:43 год. на автодорозі в с. Кошари, вул. Вишнева, 2224, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом чми повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, 15.03.2025 року о 10 год. 43 хв. в в с. Кошари, вул. Вишнева, 2224, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA не зареєстрованим у встановленому законом порядку, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 В ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Щодо питання поінформованості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, ч. 7 ст. 121 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП будучи протокольно повідомленим про місце розгляду цього протоколу, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень щодо протоколу, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопустимості порушення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

При цьому судом здійснювались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, шляхом направлення СМС повідомлень за телефоном вказаним у протоколі.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Статтями 251, 280КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотрималася, оскільки її вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130; ч. 5 ст. 126; ч.7 ст. 121 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення, які складені у максимальній відповідності з вимогами ст.256КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;

- копією постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року у справі № 504/593/24 притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року у справі № 504/592/24 притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

копією постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2024 року у справі № 504/591/24 притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- довідкою до матеріалів адміністративної справи ЕПР 1 № 271996 від 15.03.2025 року;

- заявою ОСОБА_1 якою останній просив проводити судовий розгяд без його участі та визнав провину за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- заявою ОСОБА_1 якою останній просив проводити судовий розгяд без його участі та визнав провину за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- заявою ОСОБА_1 якою останній просив проводити судовий розгяд без його участі та визнав провину за ч. 7 ст. 121 КУпАП;

- постановою серії ЕНА № 3803271 від 06.01.2025 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- довідкою до матеріалів адміністративної справи ЕПР 1 № 272011 від 15.03.2025 року;

- довідкою до матеріалів адміністративної справи ЕПР 1 № 272032 від 15.03.2025 року;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчинених особою, адміністративних правопорушень..

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме: керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року; керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, вчинене повторно протягом року, що охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130; ч. 7 ст. 121 КУпАП, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст.130КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст.130КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись /згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року/.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення дій, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Згідно зі ч. 6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, передбачена ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloranand Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачений ч. 2 ст. 130; ч. 5 ст. 126; ч. 7 ст. 127 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України; відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та повторно протягом року керував транспортним засобом не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Що стосується основного стягнення

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, вважає, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 35 указаного Кодексу, немає, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкцій статті 121, 126, 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч. 5 ст.126КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція частини 7 ст. 121 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Одночасно, у цій справі, суд вважає за можливе застосувати норми ст. 30 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно ч. 3 ст.30КпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.33КпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, в світлі наведеного слід, у порядку ст. 30 КпАП, порушнику приєднати невідбуту частину стягнення за цією постановою та судовими рішеннями від 15.04.2024 року 17.04.2024року

При цьому, як ч. 5 ст. 126, так й ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачає стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 126, 130, 251, 252, 283-285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130; ч. 5 ст. 126; ч. 1 ст. 121КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2400(двох тисяч чотирьохсот)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить40800(сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 30 КУпАП, у частині стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, приєднати ОСОБА_1 до стягнення за цим судовим рішенням невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року у справі № 504/592/24, постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року у справі № 504/593/24 та визначити йому загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами 10 (десять років) років 11 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Н. В. Вінська