КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1801/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Малюги В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 (шістдесят) копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Малюга В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що суд не взяв до уваги той факт, що на відео ОСОБА_1 запитує про лікарню, яку мали запропонувати патрульні після огляду на місці, оскільки з результатом Драгера він не погодився, свій підпис про згоду не ставив.

Крім того, патрульні не зупиняли ОСОБА_1 , він зупинився на блок-посту біля шлагбауму і військовий викликав патруль поліції, яка приїхала через 2 години.

Зазначає про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що патрульними була порушена процедура огляду, встановлена Інструкцією №1452/735 від 09.11.2015 року в частині незгоди із результатом Драгера на місці.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 вину не визнає, виражених ознак сп`яніння у нього не було та з результатом не погоджувався.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2024 року близько 00 години 05 хвилини, в Київській області, в Бучанському районі, в с. Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер». Результат - 1,02% проміле. Тест - 4541.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на фактичні дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150876 від 15.10.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку тесту DRAGER, відповідно до якого результат склав 1,02% проміле, пояснення правопорушника та відеозапис долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9а ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення цього огляду або у разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення.

Таким чином, обов`язок з направлення особи до закладу охорони здоров`я виникає у працівника поліції коли така особа відмовилася від проведення огляду поліцейським або не погоджується з результатами такого огляду.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що працівниками поліції було порушено порядок та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особи на місці спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що перед початком проходження огляду ОСОБА_1 було повідомлено про наявні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та в повній мірі роз`яснено право не погоджуватись із результатами огляду, отриманими за допомогою приладу «Драгер» і проїхати на огляд до медичного закладу. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що після проходження огляду на місці зупинки, ОСОБА_1 наполягав відвезти його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у ньому.

Так, з відеозапису, наявному в матеріалах справи вбачається, що на пропозицію співробітника поліції ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, не заперечував того факту, що вживав алкогольні напої. Разом з тим, ОСОБА_1 без зауважень підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що патрульні не зупиняли ОСОБА_1 , він зупинився на блок-посту біля шлагбауму і військовий викликав патруль поліції, який приїхав через 2 години, не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, оскільки як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, останній в ході спілкування з працівниками поліції жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі.

Інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість прийнятого судом рішення, апелянт не навів та апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Малюги Вадима Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.С. Яковлева