П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2025 Справа №607/11223/25 Провадження №3/607/4532/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, проживаючої за адресом:

АДРЕСА_1 , непрацюючої

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №286352 від 22.05.2025 року вбачається, що 21.05.2025 року близько о 10 год 59 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_1 ухилялася від своїх батьківських обов`язків передбачених п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України відносно свого сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що неповнолітній 21.05.2025 р. о 10 год. 59 в м. Тернопіль, вул. Новий світ 11, перебуваючи в ЗОШ-2 здійснив бійку з неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою хуліганських дій, чим порушив вимоги ст. 173 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 не досягнув необхідного віку для несення адміністративної чи кримінальної відповідальності несе за його дії мати ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що її син не вчиняв бійку із неповнолітнім ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Войнарський А.Й. в судовому засіданні просить закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали адміністративної справи не містять доказів того факту, що неповнолітній ОСОБА_2 вчиняв бійку із неповнолітнім ОСОБА_3 . Більше того, із матеріалів відеозапису, які долучені до матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 повідомляє, що саме він наніс ляпас неповнолітньому ОСОБА_3 .

Мати неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка є його законним представником повідомила, що зі слів інших батьків їй відомо, що саме неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вчинили бійку із її сином та постійно його цькують. Хто саме повідомив їй таку інформацію ОСОБА_5 відмовилась повідомити.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 3 ст. 184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, за що відповідальність несуть батьки.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини».

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищезазначеного, жодних об`єктивних, беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП матеріали справи не містять, зокрема матеріали адміністративної справи не містять доказів того факту, що неповнолітній ОСОБА_2 здійснив бійку з неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою хуліганських дій.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки суду не надано об`єктивних (неупереджених) доказів, з яких вбачалося б, що 21.05.2025 о 10 год. 59 хв. ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_1 ухилялася від передбачених ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України, батьківських обов`язків щодо належного виховання та догляду неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній здійснив бійку з неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич